142 Vermischte neue Diagnosen. 
l. c., p. 254 — Pumila tenuis; folia canaliculata, setacea; panicula 
parva; rami paniculae gracillimi, spiculis singulis vel perpaucis, 3—5- 
floris. — Oland: Ottenby. Denna var. synes utgöra Liljeblads ur- 
sprungliga Festuca capillaris och har i senare tid vanligen gått under 
namnet Glyceria festucaeformis. 
581. X Atropis elata (4. distans X suecica) Holmberg, l. c., p. 255. — 
Planta sterilis, inter parentes intermedia. Rami paniculae post anthesin 
reflexi vel patentes. Glumae breviter acuminatae vel subobtusae. Palea 
inferior 21/,—3 mm longa, apice angustior, rotundato-obtusa. Antherae 
angustae, polline evoluto destitutae. — Förekommer riklig bland stamar- 
terna vid Lomma; äfven vid Malmö och Bjerred. 
582. Atropis elata forma expansa Holmberg, l. c., p. 255. — (= Gly- 
ceria distans X maritima f. expansa Holmb. in sched. 1904. — Culmus 
altus, crassus; folia latiora; panicula valida, ramis crassiusculis, poly- 
stachys, retrorsis; spiculae magnae, densius congestae, 7-florae. — Vid 
Lomma, 1904 riklig på föregående ärs uppmuddring. Stod ännu kvar i 
enstaka tufvor år 1908, ehuru lokalen för den ej synes vara lämplig. À. 
suecica, som naturligtvis samtidigt medföljt muddret, synes ej ha kunnat 
hålla sig kvar här. A. disians fanns däremot i riklig mängd. 
| 583. Atropis elata forma gracillima Holmberg, 1. c., p. 256. — 20— 
40 cm alta; culmus tenuis; folia angusta, canaliculata; rami paniculae 
gracillimi, subsimplices, etiam post anthesin erecto-patentes, spiculis 
paucis, 3—5-floris, plerumque obscure violaceis. — Vid Lomma och Mal- 
mö på torrare ställen, äfven på mudder. 
584. Johrenia paucijuga (DC.) Bornm. in Journ. Russe de Bot., 1910, 
p. 9. — Syn.: Ferula paucijuga DC., Prodr., IV, 171 (1830). — Johrenia 
Candollei Boiss., Ann. Sc. Nat., 1844, p. 306. — Johrenia Persica Boiss., 
Ann. Sc. Nat., 1844, p. 306. — Seseli leucocoleum Stapf et Wettst. in 
Denkschr. Ak. Wiss. Wien, LI, p. 50 (1886). -— Statice leucocoleum, Index 
Kew. suppl. I, 409 (1901—96). — Persien. 
585. Rumex ephedroides Bornm. in Journ. Russe de Bot., 1909, p. 92. 
— Dioicus (an polygamus?), fruticosus, ramosissimus, aphyllus, 11/.— 
2-pedalis, glaber; ramis inferne valde lignosis, erectis, superne dichotome 
ramuloso-scopariis, glauco-virentibus; ramis novellis. rigidulis, demum 
induratis, teretibus, vix striatulis, ad nodos vestigia ochrearum brevium 
mox evanidarum gerentibus, superioribus in racemos elongatos laxifloros 
(aphyllos) exeuntibus paniculamque formantibus; ochreis floralibus per- 
minutis, brevissimis, truncatis, integerrimis, saepius tantum rudimentariis ; 
pedicellis singulis vel binis, interdum quoque ternatis, tenuissimis, 1— 
1,5 mm longis, medium versus articulatis; perigonii (masculi) perparvi 
glabri phyllis purpureis, exterioribus late ovatis rotundatisque, interna 
pallidiora minuta duplo superantibus; floribus femineis fructibusque adhuc 
ignotis. — Persia meridionalis, prov. Farsistan: In ditione Schu- 
listan in declivit. petrosis inter Ardakun et Pul-i-Murt, in convalle fluvii 
Schul-i-rud (3. Octob. cal. Jul. a. 1902 leg. cl. Th. Alexeenko; exsicc. 
no. 882). — Obwohl die Pflanze nach den vorliegenden Exemplaren nur 
— 
