287 



Mening, — at nogle sjeldne Arter, f. Ex. Orchis fusca, skiilde 

 vedblive at vaere saa sjeldne, fordi de ikke tiltraekke In- 

 sekter nok, eller fordi de kiin besoges af enkelte Arter, 

 — er rigtig, tiirde vsere tvivisomt, da tirnnden ligesaa 

 vel kan S0ges i andre Forliold, og Jordbonden aabenbart 

 bar raegen Indflydelse herpaa. 



Men endnii staaer der tilbage at onitale en mierkeiig 

 OmstiEiidigbed ved de omtalte Orcbis-Arter, nemlig at deres 

 »Honninggjemme«, som skulde lokke insekterne til, ingen 

 Honningsaft indeholder! Sprengel bar undersegt de 

 fleste Arter, tlere andre efter ham, og Darwin liar anstillet 

 mangfoldige Undersegelser til de forskjelbgste Tider, selv 

 oin iSatten, i Solskin og i Regnveir, men selv ved Hjaelp 

 af Mikroskopet har ban aldrig fandet mindste Spor af 

 Saft i Elonningsporen. Ilvorledes skal man forklare sig 

 dette? — Sprengel kaldte disse Filomster »Scheinsal't- 

 bliimen-; han antog, at her fandt et systematisk Bedrageri 

 Sted, at Insekterne, uagtet de bestandig skuflfedes, dog 

 bestandig kom igjen for at sege Honningsaft; men vi maa 

 give Darwin Ret i, at det er umuligt at tree paa et saa 

 kaempemaissigt Bedrageri, naar man erindrer, hvor uhyre 

 ofte det maatte gjentages. Og naar man busker, at Be- 

 stavningen forudsalter, at Insektet gjentager sit Besog hos 

 disse Blomster Here Gange umiddelbart efter hinanden, 

 saa maatte man, for at give Sprengel Ret, saetle Insek- 

 ternes Forstand eller Instinkt meget lavt og kunde dog 

 ikke forklare Grunden til, at disse Blomster vare saa 

 overordenligt snildt indrettede, men at et af de vigtigste 

 Led i Kjaeden manglede. Imod Rigtigbeden af Sprengels 

 iNIening taler ogsaa i hei Grad bvad Darwin har iagttaget, 

 at monstrose Blomster, som manglede Honninggjemmet, 

 men hvis Befnigtningsapparat var i fuldstaendig Orden, 



