289 



niedens de paa Here Steder gjennembore denne Hinde og 

 udsuge Saften af Mellemriimmene. 



Rigtigheden heraf bestyrkes ved en L'ndersegelse af 

 Klabeskiven hos de Arter, hvis Sporer indeholde fri Hon- 

 ningsaft, nemlig Gymnadenia conopsea og albida, Platan- 

 (hera solstitialis og cliloraniha og Coeioglossiim viride. 

 Ilos de fire ferste er Fvlfebeskiven ikke indesluttet i en Pung, 

 men nogen, hvoraf man strax seer, at den kicebrige Ma- 

 terie maa have en anden kemisk IJeskaffenhed end Orchis- 

 arternes og ikke saa hurtigt sterkne, hvilket Darwin og- 

 saa liar overbeviist sig om ved Forsog, der viste, at 

 Skiven beholdt sin Evne til at ilaebe sig fast i flere I2 — 24) 

 Timer. Hos den sidste Art er Klaebeskiven vel bedaekket 

 af en pungformet Hinde, men denne er saa lille, at 

 Botanikerne have overseet den, og Skiven bevarer ogsaa, 

 ligesom de andre Arters, sin Ktebriglied i liEngere lid 

 efter Ldtagelsen. Da den kla-brige iMaterie hos disse fem 

 Arter altsaa forrnaaer at haefte Stovinasserne tilstraekkelig 

 fast paa Insekterne uden strax at storkne heelt'i, saa 

 \ilde del ikke nytte, at Insekterne opholdtes hengere med 

 at suge Saften op, og derfor finde vi hos dem og hos dem 

 alene Saften frit i Honninggjemmet. Hvis dette Sammen- 

 stod — paa den ene Side af et langsomt storknende 

 Kl8ebes.tof og en Opbevaring af Honningsaften. der op- 

 liolder Insekterne i iaengere Tid, paa den anden Side af et 

 Klaebestof, der fra forst af er meget seigt, og en Opbe- 

 varing af Saften, der tillader en hiirtig Indsngning — er 

 tilfaeldigt, saa er det et meget heldigt Tilfaelde for disse 



*i Del egciilig bevisende: at Klsljestoffet hos disse Arter strax er 

 tilstraekkelig seigt til at lade StBvniasserne sidde saa fast som 

 tornodent, liar Darwin dog ikke paaviist. Den lange Tid der nied- 

 gaaer til fiild Storkning synes derfor at tale for det modsalle. 



Tredie Rskke. 11. 20 



