sent eller aldrig sammen. Øjenhulerne er meget store, som 

 Regel aabne nedadtil, dog har f. Eks. Snepper og Bekka- 

 siner helt lukket Øjenring; de Dele af Hjernekassen, der 

 ligger mellem Øjenhulerne, er stærkt sammentrykte til 

 en tynd Øjenhuleplade, oftest gennembrudt af hinde- 

 klædte Vinduer. Hjernekassen er snart næsten helt afrun- 

 det og glat uden synderlig fremtrædende Muskelkamme 

 (Ænder, Skrigefugle, Rovfugle, Spurvefugle og mange 

 Vadefugle o. a.), snart har den mægtige Tværkamme for 

 Tygge- og Nakkemuskler (Skarve, Alke- og Maagefugle, 

 Lommer o. m.a.); Hulrummet for Hjernen er, sammenlignet 

 med andre Hvirveldyrs, overordentlig stort. De enkelte 

 Knogler, hvis Grænser altsaa lettest erkendes hos de 

 ganske unge Fugle, ses paa hosstaaende Fig. 2. 



Overnæbbet bestaar for den største Del af de to 

 allerede meget tidligt til en Knogle sammenvoksede 

 Mellem kæbeben (intermaxillaria), der danner hele Yder- 

 delen af Næbbet og ofte saa godt som hele Næbkanten; 

 bagtil sender Mellemkæben foroven en lang smal, oftest 

 kløftet, Gren op mellem Næsebenene til Pandebenene. 



Overkæbebenene (maxillaria) er betydelig min- 

 dre, ofte endog, som hos Hønsefuglene, ganske smaa, og 

 ligger paa hver Side bag Mellemkæbebenet; ved en op- 

 stigende Gren vokser de sammen med Næsebenene, med 

 en bagudrettet Gren staar de i Forbindelse med den tynde 

 Kindbue. 



Næsebenene (nasalia), der er- meget store og 

 brede, omfatter Næseborene bagtil; en fremadrettet Gren 

 vokser sammen med Mellemkæben, en nedadrettet med 

 Overkæben, medens brede, flade Plader bagtil skyder sig 

 op paa Pandebenene. 



Taarebenene (lacrymalia) er ofte ret store og 

 hjælper til at afgrænse og beskytte Øjenhulen fortil; de 

 fæster sig paa Siden af Næsebenene, vokser som Regel 

 ikke fast, men danner en fri Knogle; hos Rovfuglene 

 dækker en bagudrettet flad Gren, hvortil ofte yderligere 



