18 



uregelmæssigt formet, gullig Kirtel (Harderske Kirtel), 

 der aabner sig under Blinkhinden og afsondrer en tynd 

 Slim. 



Lugtesansen synes som Regel ikke synderlig ud- 

 viklet, omend en Gradsforskel i Næsehulens og Lugte- 

 kolbernes Udvikling ofte viser sig; saaledes er disse sær- 

 lig store og veludviklede hos Stormfuglene. Næseborene 

 sidder i Regelen nær Næbbets Grund eller, som hos Æn- 

 derne, ud mod Næbbets Midte; ydre Næsebor mangler helt 

 hos Skarve og Suler. Skillevæggen mellem Næseborene 

 er fuldstændig og helt lukket hos mange Fugle f. Eks. 

 hos Rovfugle, Stormfugle, Hønsefugle, Duer o. m. a.; 

 gennembrudt, saaledes at der er Adgang fra det ene 

 Næsebor til det andet, er Skillevæggen hos mange andre 

 f. Eks. hos Andefugle, Lommer, Hejrer, Vadefugle, Maa- 

 ger. Ofte er Næseborene dækkede af stive Børster, der 

 hindrer Fremmedlegemer i at trænge ind i Næsehulen. 

 Paa den indre Næsehules ydre Væg findes en fremsprin- 

 gende, ofte spiralformet oprullet Fold (Næsemusling). Ind 

 i Næsehulen munder Udførselsgangene fra de ejendom- 

 melige Næsekirtler, der, naar de er stærkt udviklede, 

 som Tilfældet er hos Fugle, der færdes meget i og ved 

 Vand, strækker sig helt op paa Pandebenene og hen over 

 Øjenhulerne (Maager, Alke, Lommer, Ænder o. m. a.); 

 hos Spurvefuglene er de som Regel ganske smaa og 

 ligger skjulte bag Næsehulen, lidt større er de dog f. Eks. 

 hos Vandstæren. 



Heller ikke Smagsevnen vides at være særlig 

 stærkt udviklet; dog mangler Smagsorganer ikke, men 

 findes paa Bagtungen og i Svælget. Tungen er oftest paa 

 sin forreste Del mere eller mindre hornklædt, paa sin 

 bagerste Del dækket med bagudrettede Hornpapiller, Fryn- 

 ser og Vorter, meget varierende i Form og Størrelse hos 

 de forskellige Grupper; mest kødfuld og bred er den 

 hos Andefuglene. Langnæbbede Fugle har jævnlig ganske 

 kort Tunge, saaledes er Storkens og Pelikanens ganske 

 ubetydelig. 



