52 



Indertaaen (Skarve, Suler, Pelikaner; sml. Fig. 30). Endelig 

 Lappefoden med stive, storskællede Svømmehudblade 

 paa Fortæernes Sider og blødere Svømmehud mellem 

 Tæernes Rod; Kløerne meget brede og flade. (Lappe- 

 dykkere; sml. Fig. 31). 



Endelig skal angaaende endel Benævnelser paa for- 

 skellige Dele af Fuglens Ydre henvises til foranstaaende 

 Fig. 32. Tilføjes kan det, at en anderledes farvet Stribe, 

 der ofte gaar fra" Næbroden hen over Øjet ud i Nakken, 

 kaldes Øjenbrynsstribe, Partiet under de sammenlagte 

 Vinger ofte Slagsiderne og d^af Kropsidens Fjer, der 

 under Hvile lægges op over Vingekanten, Vingeskjulere; 

 iøvrigt vil de brugte Benævnelser saa temmelig følge af 

 sig selv. 



Legemslængden maales paa den døde, udstrakte Fugl 

 fra Næbspids til Halespids. Vingemaalet tages paa den 

 sammenlagte Vinge fra Haandleddets forreste Kant til 

 Vingespidsen, idetVingen lægges mod Maalet og trykkes ned 

 mod dette. Mellemfoden maales med Passer fra Hælleddet 



til Leddet forMellemtaaen; 

 dette Sted kendetegnes ofte 

 vedTværskinnernesOphør. 



Fuglenes Æg er, sam- 

 menlignet med de øvrige 

 Hvirveldyrs, af enorm 

 Størrelse; forholdsvis 

 størst er det hos de Fa- 

 milier,hvis Unger kommer 



videst udviklede ud af 

 Ægget, saaledes særlig hos 

 mangeVadefugle, hvor det 



fuldtdannede, læggefær- 

 dige Æg fylder en meget 

 stor Del af Bughulen; for- 

 holdsvis mindst er Ægget 

 hos Skarve og Gøge. Det 

 modne Æg, „Blommen", der altsaa er at opfatte som 

 en enkelt kæmpemæssig Celle, befrugtes i Æggelederen, 

 altsaa før Hvide- og Skaldannelsen; det er omgivet af en 

 ganske tynd Blommehinde og indeholder en stor 



Fig. 33. Skematisk Længdesnit gen- 

 nem et Fugleæg. B. Blommehinde. 

 K. Kimskive. H. Skalhinde. S. Kalk- 

 skal. Ch. Æggehvidestreng. A. Luft- 

 rum. (Efter Newton). 



