69 



arktiske Egne, hvortil henregnes de Egne, der i Europa, 

 Asien og Amerika ligger Nord for Trægrænsen. At en 

 Fugl har cirkumpolær Udbredelse vil sige, at den er ud- 

 bredt i et Bælte gennem alle disse arktiske Egne. Den 

 nearktiske Region omfatter Nordamerika Syd for Træ- 

 grænsen ned til Nord-Meksiko. 



Af Verdens c. 20.000 kendte Fuglearter vides gennem 

 Tiderne omkring 310 at have vist sig i Danmark. Af disse 

 kan dog meget højt regnet kun omkring 190 anses for at 

 høre eller have hørt til Landets faste Fugleverden, for 

 saa vidt som de har ynglet her, tildels dog meget sjældent 

 og faatalligt. Mellem disse Arter har 5 (Tjur, Rype, Gejr- 

 fugl, Krøltoppet Pelikan og Sortspette) allerede i forhisto- 

 risk Tid opgivet Danmark som Yngleplads, nærmest paa 

 Grund af forandrede Naturforhold; i Løbet af nyere og 

 nyeste Tid er imidlertid en længere Række, navnlig af 

 vore større og ejendommeligste Arter, stadig aftaget i Tal, 

 eftersom Landet er blevet tættere bebygget og mere op- 

 dyrket; adskillige af disse er allerede fortrængte og ud- 

 ryddede som Ynglefugle, saaledes Trappe, Rovterne, Trane, 

 Skarv, Kongeørn, Havørn, Fiskeørn, Glente, Stor Horn- 

 ugle, Ellekrage og Hærfugl; paa Grænsen af Udryddelse 

 eller stærkt truede er Rørhøg, Vandrefald, Rørdrum, Ravn, 

 Duehøg, Knobsvane, Sort Stork o. fl. a. Stadig øges Tallet 

 paa de truede Arter, og Fremtiden tegner sig meget mørk 

 for hele den Del af vor Fuglefauna, der udmærker sig 

 ved betydelig Størrelse, altsaa just for de Fugle, der er 

 særlig interessante og værd at beholde. Naar man tillige 

 fradrager de ikke faa Arter, hvis Ynglezones Grænser 

 gaar gennem Danmark og som derfor af denne Grund 

 altid har været faatallige som ynglende, bliver der i Nu- 

 tiden kun omtrent 150 Arter tilbage, der kan siges at yngle 

 nogenlunde regelmæssigt i Landet. 



Omkring 45 Arter viser sig endvidere her som regel- 

 mæssige eller ret regelmæssige Vintergæster eller kommer 

 her paa Gennemrejse. Endelig er c. 75 kun ganske til- 

 fældige Gæster, der ret faa Gange eller blot ved en enkelt 

 Lejlighed vides at have forvildet sig til Landet; deres Tal 

 vil stadig stige, næsten aarlig meldes der om en eller 

 flere „nye" Arter, men med Landets Fauna har de strengt 

 taget intet at gøre; i mange Tilfælde drejer det sig om 

 Arter, der holdes tamme eller fangne her eller i nær- 

 liggende Lande, og vanskeligt er det ofte at afgøre, om 

 de er komne hertil paa naturlig Maade og ved egen Hjælp 

 eller ved Menneskets Indgriben; de sidste har absolut 

 intet at gøre med Danmarks Fauna. 



