99 



Holm ude i dette, men ikke sjældent et godt Stykke borte 

 fra nærmeste Vand. Undtagelsesvis lægger de Reden i et 

 hult Træ, forladte Kragereder ell. lignende Steder, ofte 

 højt over Jorden; i disse Tilfælde kaster de nylig udklæk- 

 kede Unger sig ud af Reden og kommer uskadte ned paa 

 Jorden, hvor Moderen da venter dem og fører dem til 

 nærmeste Vand; det angives dog ogsaa, at Moderen skal 

 kunne bringe dem bort fra Reden, bærende dem i Næbbet, 

 en efter en. Reden er blot en Fordybning, udforet med 

 vissent Græs; rigeligt Rededun. 



Æglægningen rinder Sted i første Halvdel af April, 

 for yngre Fugles Vedkommende ofte lidt senere, og disse 

 har da som Regel færre Æg. Æggenes Antal er oftest 10 

 eller deromkring, jævnlig 11 — 12, sjeldent endog op til 16. 

 Farven hvid med gulgrøn eller graagrøn Tone, af og til 

 næsten bleggrønne. Længde 52—60 mm. Bredde 40—47 mm. 

 Rugetiden angives at vare 26 — 28 Dage. Ællingerne er 

 flyvefærdige 2 Maaneder gamle. 



Om Efteraaret, allerede -fra August Maaned, efter at 

 Ungerne er flyvefærdige, hvilket oftest er Tilfældet i Slut- 

 ningen af Juli, samler Stokænderne sig i Selskaber og 

 søger da oftest til større Søer og Fjorde; om Dagen holder 

 de sig mere skjulte og i Ro, men ved Solens Nedgang 

 letter de og søger til Smaasøer og Moser, hvor de Aftenen 

 og Natten igennem er i livlig Bevægelse for at søge deres 

 Føde. Flugten er hurtig, Vingeslagene hastige, ledsagede 

 af en pibende Lyd. Ud paa Efteraaret, særlig i Oktober og 

 November, forøges Tallet jævnt paa vore Stokænder, idet 

 store Mængder kommer paa Træk, vistnok fra Rusland, 

 Finland og Sverrig, og disse overvintrer for en stor Del 

 hos os, medens vore egne Ynglefugle delvis synes at 

 strejfe til lidt sydligere Egne. 



I de senere Tider er den paa adskillige Steder her i 

 Landet ved kunstig Fodring, ved Opsættelse af Redekasser 

 og ved andre Midler delvis bragt ud af sin naturlige Til- 

 stand og ses da at blive hvidspættet, plumpere og viser 

 andre Degenerationstegn. 



8. Skeand (Anas clypeåta Brisson). 



Skjoldnæb, Kropand (Spatula clypeåta Boie, Rhyn- 

 chaspis clypeåta Leach). Norsk: Skovland. Svensk: Sked- 

 and. Tysk: Loffelente. Engelsk: Shoveller. 



Han i Pragtdragt: Hoved og Overhals sorte, paa 

 Siderne med blaagrøn Metalglans. Underhals, hele For- 



7* 



