103 



April eller i Begyndelsen af Maj. Æggenes Tal mellem 

 7 og 14, rustgulhvide eller gullige. Længden 50—56 mm., 

 Bredden 35—38 mm. Den angives at ruge i 22—23 Dage. 

 Ællingerne viser sig i Begyndelsen af Juni. 



Ikke synderlig sky, flyver hurtigt, let og behændigt, 

 med svagere pibende Lyd end Stokanden. Føden over- 

 vejende animalsk, særlig Insekter, Larver, Orme, Snegle 

 og Muslinger, som den snadrende frasier Vand og Dynd. 

 Om Efteraaret kommer endel paa Gennemvandring til 

 Danmark. I September og Oktober forlader den Danmark 

 og vandrer til Vinterkvarteret. 



2. Gravandeslægten (Tadorna Leach). 



Mere højbenede Ænder, Mellemfoden længere 

 eller ligesaa lang som Mellemtaaen uden Klo. I 

 Ydre minder de lidt om Gæs. Ingen synderlig 

 Kønsforskel, Farverne pragtfulde hos begge Køn. 

 Halen lige afskaaret i Spidsen, de 14 Styrefjer 

 brede og afrundede i Spidsen. Hannen forlader 

 ikke Hunnen efter Æglægningen, men Han og Hun 

 passer og forsvarer i Fællesskab Ungerne. Reden 

 saa godt som altid i Jordhuler. Lever hovedsageligt 

 ved Havkyster og ved Bredderne af store Indlands- 

 søer, ruger dog nu og da i Moser og Kær. I Dan- 

 mark er truffet 2 Arter. 



1. Næbbet rødt, tydelig opadbøjet, Benene kødfarvede; 

 Fjerdragten sort-, hvid- og rustbrunbroget, Overgumpen 

 hvid 1. Gravand (T. cornuta). 



2. Næbbet blaasort, ikke opadbøjet, Benene blaasorte; 

 Fjerdragten overvejende rustrød, Overgumpen sort. 



2. Rustand (T. rutila). 



1. Gravand (Tadorna cornuta Gmelin). 



Gravgaas, Brandgaas, Fagergaas (Anas tadorna Linné, 

 Tadorna vulpanser Fleming, Vulpanser tadorna Keyser- 

 ling & Blasius). Norsk: Fagergaas. Svensk: Grafand. Tysk: 

 Brandgans. Engelsk: Common Sheld-Duck. 



Han i Pragtdragt: Hoved og Overhals sorte med 

 grønlig Metalglans. Underhals og Forbryst renhvide. 



