110 



Hovedet i Vandskorpen med Halen lige op i 

 Luften. Hvirvlernes Tal er større end hos andre 

 Andefugle, 23—25. 



Næbbet ret langt, længere end Hovedet, bredt 

 og fladt mod Spidsen. Lamellerne kraftige og vel- 

 udviklede; Overnæbbets Rande dækker næsten helt 

 Undernæbbets, naar Munden lukkes. Næseborene 

 ovale, ligger omtrent paa Midten af Næbbet. 

 Vingerne meget store, idet Armknoglerne er lange; 

 Haandsvingfjerene forholdsvis korte, omtrent af 

 samme Længde som de inderste Armsvingfjer; 

 2den og 3dje Haandsvingfjer længst. De sammen- 

 lagte Vinger naar neppe til Halespidsen. Halen 

 ret kort, 18 — 24 Styrefjer. Kroppen svær og 

 lang, Brystet bredt og fladt. Benene lave med lange 

 Tæer; Mellemfoden meget kortere end Mellem- 

 taaen, uden tværstillede Hornskinner, kun dækket 

 af smaa, kantede Skæl. Kløerne stumpe, halvvejs 

 inddragne i Svømmehuden; Bagtaaen lille og trind, 

 ganske uden Hudlap. Da Benene sidder langt til- 

 bage, er Gangen besværlig og vraltende, derimod 

 svømmer de fortrinligt og hurtigt. Opflyvningen 

 vanskelig, men naar de først er paa Vingerne, er 

 Flugten udholdende, omend tung, ledsaget af en 

 stærk Susen, der høres meget langt bort. Ned- 

 flyvning foretages saa godt som altid paa en 

 Vandflade. 



Fælder kun een Gang aarlig, vore Arter i Juli og 

 August. Svingfjerene fældes samtidigt. Han og Hun holder 

 sammen efter Æglægningen og passer i Fællesskab Ungerne; 

 i Udseende er de ens, Hannen blot lidt større end Hunnen. 

 Yngler ved ferske Vande. 4 — 8 ensfarvede, hvidlige Æg. 

 Ruger 35—37 Dage. Ungerne har kort Hals, først under 

 Væksten faar denne sin usædvanlige Længde; de er først 

 helt udfarvede og forplantningsdygtige i deres 3dje Leve- 

 aar. De, der yngler i nordlige eller kolde Egne, trækker 

 om Vinteren til varmere Have. Dagfugle, der baade trækker 



