111 



og er i Bevægelse om Dagen. Underslægten, der kun 

 omfatter 8 Arter, deles ofte i 2—3 Slægter, men disse staar 

 hinanden meget nær. Udbredt i Europa, Asien, Australien, 

 Nord- og Sydamerika. De i Danmark forekommende Arter 

 henhører alle til Slægten Cygnus. 



Svane-Slægten. (Cygnus Bechstein). 

 Huden mellem Næb og Øje nøgen; de ud- 

 voksne Fugle helt hvide; iøvrigt med Under- 

 slægtens Ejendommeligheder. 



Oversigt over de danske Svanearter. 



1. En rund, fremstaaende Knop paa Panden ved Næb- 

 roden. Huden mellem Næb og Øje sort. Halen kile- 

 formet, spids, 22 Styrefjer. Luftrøret danner ikke 



nogen Slynge ned i Brystbenskammen 



1. Knopsvane (C. olor). 



2. Uden Pandeknop Huden mellem Næb og Øje gul. 

 Halen afrundet, 18—20 Styrefjer. Luftrøret danner 

 en Slynge ned i Brystbenkammen. 



a. Større. Legemslængden over 130 cm. Vingelængden 

 over 55 cm. Næblængde over 10 cm. Næbspidsens 

 sorte Farve naar ikke synderlig længere op ad 

 Næbbet end til Næseborene, paa Næbkanten kun 

 halvvejs til Mundvigen. Næbrodens gule Farve naar 

 hen under Næseborene. Luftrøret danner en lodret 



Slynge i Brystbenskammen 



2. Sangsvane (C. musicus). 



b. Mindre. Legemslængden under 130 cm. Vingelængden 

 under 55 cm. Næblængde under 9 cm. Næbspidsens 

 sorte Farve naar højt op bag Næseborene, Næb- 

 kanten sort helt ind til Mundvigen. Næbrodens gule 

 Farve naar langtfra hen under Næseborene. Luft- 

 røret danner en vandret Slynge i Brystbenskammen. 



3. Pibsvane (C. minor). 



1. Knopsvane (Cygnus olor (Gmelin)). 



Cygnus gibbus Bechstein. Norsk: Tamsvane. Svensk: 

 Knolsvan. Tysk: Hockerschwan. Engelsk: Mute Swan. 



Fjerdragten helt hvid. Næbbet ved Roden med en 

 stor, fremstaaende Pandeknude; denne er større 

 hos Hannen, noget mindre hos Hunnen. Næbneglen aflang, 



