162 



mellem vissent Græs, stærkt dunforet; nu og da skal den 

 anlægges paa utilgængelige Klipper. Æglægningen foregaar 

 oftest omkring Midten af Juni. 7— 9 grøngraa Æg, forholdsvis 

 store, idet Længden er 56 — 64 mm., Bredden 39—41 mm. 

 Paa sine Overvintringspladser i Asien, f. Eks. i Berings- 

 havet, træffes den i umaadelige Flokke liggende paa Havet 

 og angives da at være meget sky og forsigtig; ved Reden 

 kan man derimod gaa Hunnen ganske nær. I Østersøen 

 ses den først paa Vinteren, oftest i Selskab med de første 

 Havlitter, hvilket har givet Anledning til det ejendomme- 

 lige svenske Navn Alforrådaren (den der røber Havlitten). 



2. Ederfugl (Somatéria mollissima (Linné)). 



Ederand, Uhand, Ørfugl (Anas mollissima Linné). 

 Norsk: Efugl. Svensk: Ejder. Tysk: Eiderente. Engelsk: 

 Eider Duck. 



Han i Pragtdragt: Hovedets Overside, efter en 

 Linie fra Næseborene hen lige under Øjet, dækket af 

 en bagtil afrundet, fløjelssort Kalot med en grøn- 

 hvid Stribe midt ned ad Issen ud i Nakken; iøvrigt er 

 Hovedet og Overhalsen hvide, blot er hele Nakken og et 

 stort Felt under og bag Øret dækkede af stive, silkeglin- 

 sende, søgrønne Fjer; nu og da kan Individer med Antydning 

 af et sort V paa Struben træffes. Underhals og Forbryst 

 hvide med stærkt vinrødligt Anstrøg, ved skarp Skillelinie 

 skilt fra det sorte Bagbryst. Baghalsen, hele Ryggen, 

 Skulderfjerene samt den forreste Del af Overgumpen 

 hvide, den bageste Del af Overgumpen og en bred Stribe 

 fra denne midt op ad Bagryggen sorte. Bagbryst, Bug, 

 Undergump og Kropsider skinnende rensorte. De smaa 

 øvre og de mellemste Vingedækfjer samt alle de indre, 

 lidt seglformet nedbøjede Armsvingfjer hvide, iøvrigt er 

 Vingen sort. Halen stærkt afrundet, brunsort. 



Hunnen er uanseeligt farvet. Hoved og Hals gul- 

 brune eller brungulgraa, overalt med smaa sorte Skaft- 

 pletter paa Fjerene. Issen og Nakken mørkere, varmere 

 rødbrunlige med større Skaftpletter. Hele Rygsiden samt 

 Skulder- og Vingedækfjer sortebrune med brede, rødlig- 

 brune Fjerkanter, paa Bagryg og Overgump tillige med 



