85 



ligere Egne, i Island saaledes først ind i Juni. Æggene 

 gulagtig hvide, nærmest flødefarvede, med glat Skal. 

 Længden 64—72 mm , Bredden 45—48 mm. 



5te Underfamilie: Gæs (Anserinæ). 



Store Fugle. Næbbet meget kraftigt og stærkt, 

 af Hovedets Længde eller kortere, ved Roden meget 

 højere end bredt. Hornlamellerne kraftige og tykke, 

 kegleformede og ret spidse. Næbneglen stærk og 

 stor, dækkende hele Næbspidsen. Næbbet alt i alt 

 udformet som et kraftigt Bideredskab, egnet til at 

 af bide og afrive Alger, Vandplanter og særlig Græs, 

 Urter, Blade og Knopper, der udgør deres Hoved- 

 føde; animalsk Føde søger de som Regel kun som 

 Ællinger. Næseborene omtrent paa Næbbets Midte. 

 Halsen ret lang, men kraftig og bevægelig. Kroppen 

 tung og stor, Benene middelhøje, Bagtaaen kort 

 og trind, uden Svømmebremme. Vingerne ■ med 

 lange Overarme. Haandsvingfjerene ret smalle og 

 spidse. Mangler Vingespejl. Gode udholdende Fly- 

 vere. Halen afrundet, 16—18 Styrefjer. 



I Fjerdragten ingen synderlig Kønsforskel; 

 Sommer- og Vinterdragt ens, idet de kun fælder 

 om Efteraaret. De gamle Fugle, navnlig Hannerne, 

 har i Modsætning til Ungerne Halsens Fjer ord- 

 nede i ejendommelige Rader, ligesom „vand- 

 kæmmede". 



Trækfugle, af hvilke de fleste yngler højt mod Nord, 

 flere er endog mellem de nordligst rugende Fugle. Yngler 

 gerne i Kolonier og trækker i større eller mindre Flokke. 

 Dykker som Regel ikke, men søger i Vandet at naa Bund- 

 vegetationen ved at staa paa Hovedet i Vandskorpen. Paa 

 Rugepladsen, i Fældningstiden eller anskudte søger de 

 Redning ved Dykning, en Egenskab, der er normal for 

 deres Ællinger; ofte søger de ogsaa Redning ved at gaa 

 i Land og gemme sig mellem Buske og Græs. Hunnerne 



