189 



den sig kun lejlighedsvis, men ved de britiske Øer over- 

 vintrer den almindelig og er meget talrig i Træktiderne. 

 I Sverrig yngler den inde i Landet oppe ved Fjeldsøerne 

 og i Skovsumpene fra Landets nordligste Egne helt ned 

 i Jemtland. I Norge yngler den fra Nordkap helt ned til 

 Fjeldene indenfor Trondhjem, ogsaa her altid inde i Landet, 

 aldrig ved Kysterne, talrigst er den dog i Finmarken, men 

 den synes ikke at overvintre i Landet. 



I Danmark viser Sædgaasen sig almindelig paa Gen- 

 nemrejse sidst i September, men navnlig i Oktober og 

 helt ud i November; iøvrigt overvintrer den her ogsaa 

 ringe Tal, omend langt den største Part drager videre til 

 sydligere Lande, og viser sig meget talrig i Mellem- 

 europas større Søer og Sumpe. Foraarsgennemrejsen 

 falder i Marts og April. Den ses hos os i større og 

 mindre Flokke og er hos os sikkert den hyppigste og 

 talrigst forekommende Gaaseart. Dagen tilbringer de i 

 vore Fjorde, Bredninger og Vige, men om Natten trækker 

 de ind over Land paa Enge og Marker for at søge Føde; 

 sky og forsigtig som de er, kredser Flokken gerne flere 

 Gange over Stedet, hvor de agter at slaa sig ned; Føden 

 er hovedsagelig Græs og Urter, men ogsaa Korn, Bær, 

 Plantefrø o. 1.; i Saltvand fortærer de ogsaa Bændeltang. 

 Hvor større Flokke har græsset i Engene om Natten, ses 

 Sporene om Dagen som nedtrampet Græs, Ekskrementer 

 og afplukkede Dun. Naar de flyver, lader de ofte deres 

 vidtlydende Skrig høre, nærmest lydende som kakak- 

 kakakak; Varselsskriget lyder som et højt kep. Ved 

 Nattetid, naar de gaar og græsser, kan man komme dem 

 ret nær, om Dagen tager de Flugten paa lang Afstand. 



Først i Maj kommer de i Norge til Ynglepladserne, 

 og Æglægningen finder Sted midt i denne Maaned. Reden 

 oftest paa græsbevoksede Holme i Elve eller skovomkran- 

 sede Søer, i nordligere Egne jævnlig i Læ af en Busk. 

 Reden blot en Hulning i Jorden, ofte paa en Tue, udforet 

 med lidt Græs, Mos og Fjer, men rigelig forsynet med 

 Fuglens egne graalige Dun, hvormed den dækker Æggene, 

 naar den forlader Reden. Æggenes Tal oftest 6—9, jævnlig 

 mindre; Farven graalighvid; 82—90 mm. lange, 55—60 

 mm. brede. 



2. Kortnæbbet Sædgaas (Anser brachy- 

 rynchus Baillon). 



Norsk: Kortnæbbet Sædgaas. Svensk: Spetsbergsgås. 

 Tysk: Kurzschnablige Gans. Engelsk: Pink-footed Goose. 



