204 



mange slaar sig ned i vore Farvande og ses her meget 

 talrigt i Oktober, November og ofte ud i December; 

 mange synes ogsaa at overvintre her. Foraarstrækket be- 

 gynder allerede i Slutningen af Februar, og i Marts og 

 April iagttages stadig trækkende, strejfende eller statio- 

 nære Flokke; ud i Maj trækker de gerne bort; mægtigt 

 Træk mod Nord er saaledes iagttaget midt i Maj og hen- 

 imod denne Maaneds Slutning. Enkelte Individer synes at 

 oversomre i danske Farvande; om Ynglen i Danmark er 

 der naturligvis aldrig Tale. 



Som en udpræget Havfugl kommer Knortegaasen 

 næsten aldrig ind i ferske Vande, men i Fjorde, Vige og 

 Bælter, overalt hvor der er fladt Vand at finde, ses den 

 ofte i umaadelig store, tætte Flokke, der stadig lader deres 

 ejendommelige knurrende Toner lyde. Limfjorden og de 

 lavvandede Farvande mellem Øerne Syd for Fyn og Sjæl- 

 land er mellem de Steder, der huser dem i Flokke paa 

 Tusinder. 



Føden er aldeles overvejende Bændeltang, og de ses 

 idelig at staa paa Hovedet i Vandskorpen for snadrende 

 at naa Bundvegetationen og rive Bændeltangen op og for- 

 tære denne over Vandet. Ind til selve Kysten og op paa 

 Land kommer de sjeldnere; ogsaa Natten tilbringes oftest 

 paa Vandet. Knortegaasen er langt mindre sky og vagtsom 

 end Sædgæs og Graagæs, og paa Havet er det ofte muligt 

 at komme dem ret nær, ligeledes naar de fouragerer nær 

 Kysterne. 



Reden blot en Fordybning paa bar Mark, med Underlag 

 af Græs og Mos, rigelig dunklædt. Midt i Juni lægges de 

 4 — 5 Æg, der er hvide med let gullig Tone; deres Længde 

 70—74 mm., Bredden 46-49 mm. 



3. Bramgaas (Bernicla leucopsis (Bechstein)). 



Svensk Gaas, Fjeldgaas, Rantegaas, Perrelit (Anser 

 leucopsis Bechstein). Norsk: Hvidkindet Gaas. Svensk: 

 Hvitkindad Gås. Tysk: Nonnengans. Engelsk: Bernacle 

 Goose. 



Pande, Kinder, Hage og Strube ren hvide; en mere 

 eller mindre tydelig Streg fra Øje til Næb sort. Isse, 

 Nakke, Hals, Forryg og lidt af Forbrystet rensorte, sidst- 

 nævnte med skarp Grænse mod den iøvrigt helt renhvide 

 Underside. Bagryg og Overgump sorte, Overgumpens Sider 

 og Overhaledækfjerene hvide, Styrefjerene sorte. Overhale- 



