220 



hver Side bærer en Række store, udstaaende Skæl 

 og en eller flere Rækker nedadvendte, tykke, kraf- 

 tige Hornfrynser, der aarlig, hen paa Sommeren, 

 fældes. Hannerne opfører Parringsdanse paa særlig 

 dertil udvalgte Legepladser. Lever i Polygami, og 

 Hannerne deltager derfor ikke i Ungernes Pasning. 

 Fælder om Efteraaret. Hannerne har Spor af en 

 Sommerdragt. Ungerne faar allerede det første 

 Efteraar en Dragt, der ligner de voksnes. Skov- 

 og Hedefugle, udbredte over Europa, Nord- og 

 Central-Asien. 6 Arter, delte i endel Underarter. 



Oversigt over danske Urfuglearter. 



1. Halen mere eller mindre kløftet, Underhaledækfjerene 

 længere end de mellemste Styrefjer. Mindre; Vingen 

 ikke over 26 cm. lang Urfugl (T. tétrix). 



2. Halen afrundet. Underhaledækfjerene meget kortere end 

 de mellemste Styrefjer. Større; Vingen over 29 cm. 

 lang Tjur (T. urogållus). 



1. Urfugl (Tetråo tétrix Linné). 



Urhane, Aarhane (Hannen), Urhøne, Aarhøne (Hunnen), 

 Aarfugle, Skovhøns (Lyrurus tétrix Swainson & Richard- 

 son). Norsk: Årfugl. Svensk: Orre. Tysk: Birkhuhn. 

 Engelsk: Black Grouse. 



Hannen: Hoved, Hals, Forbryst og Bagryg sorte 

 med stærk staalblaa Metalglans paa de brede Fjerkanter. 

 Forryggen, det øvrige Bryst, Kropsiderne og Vingedæk- 

 fjerene brunsorte med sorte, svagt blaaliggrønt metal- 

 skinnende Fjerkanter, tydeligst paa Forrygen. Skulder- 

 fjerene, de inderste Armsvingfjer og deres Vingedækfjer 

 brunsorte hos yngre Hanner med fin, svag, gulbrun Tvær- 

 vatring og fine gulbrune Prikker, der dog mangler hos 

 gamle Hanner. Bugen brunsort med hvide Fjerspidser. 

 Undergump og Underhaledækfjer hvide, de sidste ofte 

 med store, skarpe, sorte Draabepletter, ordnede i to Længde- 

 rækker. Overgumpen og Overhaledækfjerene brunsorte, 

 hos yngre Hanner fint gulbrunt prikkede. Svingfjerene 



