34 



deres særlige Brug, at de stedse benævnes Vinger, og 

 hermed tænkes i det følgende hovedsagelig paa Vinge- 

 fjerene paa Grund af deres overvejende Betydning for 

 Vingens Størrelse, Form og Ydre. Vingens Fjer inddeles 

 og benævnes paa følgende Maade. 



Svingfjer kaldes den Række store, stive, kraftige 

 lidt nedadbuede Fjer, der danner Vingens egentlige Flyve- 

 flade, og som ved deres forskellige Længde og Bygning 

 er bestemmende for Vingens Form; deres Tal er meget 



Fig. 14. Højre Vinge af Lappedykker med halvt afskaarne Sving- 

 fjerskafter. T. Tommelen. I — XI. Haandsvingfjer. De øvrige er 

 Armsvingfjer. (Efter Steiner). 



vekslende, lige fra 16 til 50 hos Albatrosserne; de har en 

 smallere, stivere Yderfane, vendt mod Vingespidsen og 

 en bredere, blødere Inderfane, der ligger dækket og 

 skjult under den indenfor siddende Svingfjers Yderfane. 

 De sidder fæstede paa Vingens Knogler, idet deres Poser 

 ligger fastgjorte i kraftige Bindevævskapsler paa disses 

 Oversider; de kan dreje sig lidt om deres Akser, saa- 

 ledes at Fjerene, naar Vingen under Flugten løftes, lader 

 Luften passere mellem Fjerene, medens disse støtter fast 

 imod hinanden og danner en tæt Flade, naar Vingen pres- 

 ses nedad. 



Svingfjerene deles i Haandsvingfjer, der sidder 

 fæstede paa Haandens 2den og 3dje Finger, og Arm- 

 svingfjer, der sidder fæstede paa hele Underarmen og 

 nu og da ogsaa paa den nederste Ende af Overarmen. 

 Haandsvingfjerene er de stiveste og længste, som Regel 



