49 



med kraftige, stærkt skælklædte Tæer og brede, kraftige 

 Kløer, egnede til at kradse efter Føde i Jord og Sne (Hønse- 

 fugle; sml. Fig. 23). Løbefoden med korte, tykke Tæer 

 og korte, butte Kløer, ofte 

 manglende Bagtaa (Trapper 

 o. a.). Vade foden med høj 

 Mellemfod, nøgen op over 

 Hælen, lange, svage Fortæer 

 med smaaKløer; Bagtaaen som 

 Regel lille, ofte manglende, 

 med lille Klo; Skælklædnin- 

 gen med smaa, bløde Skæl 

 (Vadefugle; sml. Fig.24og25). 



Hertil knytter sig Former med stærkere Skælklædning, 

 en lang slank Bagtaa og ofte kraftigere Kløer (Hejre, 



Æfrm&té 



Fig. 22. Fod af Ugle (Rov- 

 fod). (Efter Reichenow). 



Fig. 23. Fod af 

 Hønsefugl (Skrabe- 

 fod). (Efter Reiche- 

 now). 



Fig. 24. Fod af 

 Strandskade (Vade- 

 fod uden Bagtaa). 

 (Efter Reichenow). 



Fig. 25. Fod af 



Klire (Vadefod med 



lille Bagtaa). (Efter 



Reichenow). 



Rikse; sml. Fig. 26). Enkelte Vadefødder bærer stærkt 

 skælklædte Hudbremmer ned ad Fortæernes Sider, smal- 

 lere ved Leddene (Blishøns, Odinshøns o. a.; sml. Fig. 27); 

 disse danner en Slags Overgang til den næste Gruppe. 



R. Hørring: Fugle I. 4 



