66 



eller fra England og søger op i Skandinavien, eller mere 

 østligt over Sverrig og Finland til Nordrusland; om Efter- 

 aaret gaar Trækket den modsatte Vej. Som Regel foregaar 

 Op- og Nedrejse ad samme Vej; endel Tilfælde kendes 

 dog, hvor Nedrejsen foregaar ad én, Oprejsen ad en anden 

 Vej; saaledes skal Pomeransfuglen, der yngler i Nord- 

 skandinavien og Nordrusland, om Efteraaret trække til 

 sydligere Egne følgende Veje østen om Østersøen, medens 

 ialtfald en stor Del af Foraarstrækket foregaar langs At- 

 lanterhavskysterne op gennem Jylland; Viberne ses hos 

 os hovedsagelig kun paa Gennemrejse om Foraaret, o. s.v. 

 Foraarstrækket foregaar som Regel hurtigere end Efter- 

 aarstrækket, Yngledriften synes at fremskynde Fuglenes 

 Hjemrejse. Forbavsende er den Udholdenhed, hvormed 

 Smaafugle dristigt flyver lige over store Have (Kattegat, 

 Nordsøen, Østersøen og endog Middelhavet) uden at prøve 

 paa at søge uden om dem ad Landveje. 



Fuglenes Stedsans er aabenbart meget stærkt udviklet; 

 aldeles forbavsende er det Instinkt, der sætter dem i Stand 

 til at finde frem f. Eks. fra Afrika op til højnordiske Egne, 

 maaske rejsende hovedsagelig i Nattens Mørke, og allige- 

 vel gør dem det muligt at finde just den samme Plads, 

 hvor de ynglede Aaret forud; dobbelt mærkeligt, naar 

 det drejer sig om Unger, der aldrig før har foretaget 

 Rejsen; ved de Arter, hvor Ungerne trækker for sig, kan 

 de endda ikke tænkes at blive ledede af gamle, mere er- 

 farne Fugle. Mange Eksempler haves paa, at den samme 

 Fugl Aar efter Aar søger sin vante Redeplads, og Ungerne 

 finder om Foraaret tilbage til den Lokalitet, hvor de er 

 udklækkede. 



Det er saaledes af det forégaaende let forstaaeligt, 

 at Danmarks Fugleverden er underkastet en lovbunden 

 Skiften og derfor er meget forskellig efter de forskellige 

 Aarstider. Om Sommeren ses hovedsagelig kun vore egne 

 Ynglefugle, men ved Siden af disse ses dog ogsaa mange 

 blot oversomrende Fugle hos os, hørende til Arter, 

 der yngler i nordligere Egne men bliver hos os, fordi de 

 endnu ikke har naaet Kønsmodenhed (mange Ænder, 

 Lommer, Maager o. a.) og derfor ikke ulejliger sig op til 

 deres Arts Ynglepladser, men søger deres Udkomme hos 

 os. Om Efteraaret indfinder sig mange Fugle, der hører 

 til Arter, som ikke yngler hos os, men kun passerer 

 Landet paa Gennemrejse; saadanne lader sig altsaa let 

 erkende som fremmede Gæster (f. Eks. Pibeænder, Strand- 

 hjejler, Kobbersnepper, Dværgryler, Islandske Ryler, Vin- 



