82 



Smaasøer, Kær og Moser og stiller kun ringe Fordringer 

 til Vandmængden; den er i det hele i særlig stærk Grad 

 bunden til ferske Vande, ses selv udenfor Yngletiden kun 

 meget sjældent i aabent salt Vand, saaledes som Tilfældet 

 f. Eks. er med Stokanden. 



Reden ved Vandet eller noget fra dette, under Buske, 

 mellem Græs, Siv el. 1., ofte paa en Tue, jævnlig helt skjult 

 og overdækket af Græsset; Rededunene mørkebrune med 

 hvidlig Midtplet. Æglægningen foregaar henimod Midten 

 af Maj; oftest 8—11, endog indtil 14 Æg, gulagtig hvide; 

 Længde 43—46 mm., Bredde 32 — 34 mm. 



Krikanden kommer allerede i Marts og April; største 

 Parten trækker bort i Slutningen af September og i Ok- 

 tober, men endel bliver her jævnlig til ind i November 

 og December; enkelte overvintrer. Paa Gennemvandring 

 For- og Efteraar er den meget talrigere, særlig i Septem- 

 ber og Oktober, da den i Tusindvis fanges i Fuglekøjerne 

 paa Fanø. Vore Krikænder synes at overvintre i Irland 

 og i Vest- og Sydeuropas Kystegne. 



2. Atlingand (Anas querquédula Linné). 



Sommerkrikand, Fjordand (Querquédula circia Stephens, 

 Cyanopterus querquédula Hartlaub). Norsk: Knækand. 

 Svensk: Årta. Tysk: Knackente. Engelsk: Garganey. 



Han i Pragtdragt: Isse og Nakke brunsorte, paa 

 hver Side kantede af en bred, hvid Øjenbrynstribe, 

 der strækker sig helt ned ad Baghalsen. Panden sorte- 

 brun med fine, hvide Skaftstriber. Hovedets Sider og 

 Halsen chokoladebrune med smaa, hvide Skaftstriber. 

 Struben sort. Rygsiden sortebrun med olivengraa Fjer- 

 kanter. De forlængede, spidse Skulderfjer sortebrune med 

 skarpe, hvide Skaftstriber og blaaliggraa Yderfaner. Brystet 

 gulbrunt, dækket med sortebrune, halvmaaneformede Tvær- 

 pletter; Bagbryst og Bug hvide, sidstnævnte fint mørk- 

 vatret. Kropsiden hvid med sort Vatring; over de bageste 

 forlængede Kropsidefjer et bredt hvidt, smalt sortkantet 

 Tværbaand foran de blaalig askegraa Fjerspidser. Under- 

 gump og nedre Haledækfjer med brune Pletter. Vinge- 

 dækfjerene ensfarvede lyst blaaliggraa; de store nederste 

 med brede, hvide Spidser, der danner et hvidt Baand 



