118 



og strækker sig langs Næbkanten helt ind til Mundvigen og 

 paa Næbbet højt op ad Næbryggen (sml. Fig. 48). Næbbets 

 Længde 8.5—9 cm., Bredden c. 2.7 cm. Fødderne sorte. 

 Mellemfoden 9.5 cm., Mellemtaaen 11.5 cm. 



De unge Fugle og Dunungen skal ligne Sangsvanens, 

 men er naturligvis forholdsvis mindre. 



Pibsvanen har en mere østlig Udbredning end Sang- 

 svanen, findes saaledes ynglende i det arktiske Rusland, 

 øst for det hvide Hav, i Sibirien til Lenafloden og paa 

 Øerne i Ishavet, særlig talrig paa Novaja Semlja; herfra 

 vandrer de om Vinteren dels ned til det kaspiske Hav, 

 Sydsiberien, Mongoliet, Kina og Japan, dels trækker de 

 ogsaa mod Vest eller Sydvest, ud til Vesteuropas Kyster, 

 og besøger saaledes regelmæssigt og meget almindeligt 

 England, navnlig særdeles talrig ved Skotlands og Irlands 

 vestlige Kyster. Fra Island og Grønland er den ikke kendt. 

 I Norge træffes den nu og da, dog sjeldent synderlig talrig; 

 ogsaa i Sverrig er den truffet nogle Gange, medens den 

 i det tyske Fastland kun viser sig enkeltvis og sjelden. 



I Danmark træffes den som en ret regelmæssig, men 

 neppe synderlig talrig Vintergæst; den synes navnlig at 

 forekomme i Ringkøbing Fjord og Fiil Sø, hvor den aarlig 

 endog skal være meget almindelig; ogsaa ved Ribe og 

 andre Steder ved Vestkysten er den truffet. Kommer i 

 Oktober, efter Sigende noget senere end Sangsvanen, og 

 bliver Vinteren over, særlig talrig i Marts; i første Halv- 

 del af April drager den bort fra vore Kyster. 



Reden skal være bygget ganske som Sangsvanens, 

 dog for en stor Del opført af Mos; anlægges ved Smaa 

 søer, er meget stor, c. 2 m. i Tværmaal ved Grunden, og 

 høj; kan i det aabne, øde Land, hvor denne Svane yngler, 

 ses langt fra. Æggene graalighvide, 3— 4 i Kuldet; Længden 

 96—109 mm., Bredden 64—67 mm. 



Ligesom hos Sangsvanen sender Luftrøret en Slynge 

 ned i Brystbenskammen, men hos de gamle Fugle ligger 

 denne ikke lodret i Kammen, men drejer sig og ligger 

 vandret. 



3dje Underfamilie: Dykænder (Fuligulinæ). 



Søger hovedsagelig deres Føde paa Bunden af 

 Vandet, derfor i alle Bygningsforhold stærkt spe- 

 cialiserede til Dykning. Fjerklædningen meget tæt; 

 Gumpekirtlerne, hvormed Fjerene ved Næbbets 



