198 



ofte i kortere eller længere Tid til Ro hos os; de ses da 

 almindeligt i vore Farvande, særlig i vore store Laguner 

 og Inddæmninger; i Ringkøbing Fjord er den saaledes 

 meget talrig om Foraaret. Ved Nattetid søger de op i Enge 

 og Marker for at græsse; Ekskrementer og afpillede Dun 

 viser almindeligt, hvor de har opholdt sig. Om Dagen 

 søger de ud paa Havet eller til Vige og store Søer. 



Om Efteraaret kommer Flokkene allerede sidst i Sep- 

 tember, men særlig i Oktober er de talrige, ofte endnu 

 ud i November; endel synes helt at overvintre hos os i 

 milde Vintre. Foraarstrækket begynder allerede i sidste 

 Halvdel af Februar, da de første store Flokke viser sig; 

 trækkende eller strejfende iagttages de da almindeligt i 

 Marts, ofte ud i April, da de forlader Landet eller søger 

 til Ynglepladserne. 



Graagaasen er ganske overordentlig sky og forsigtig 

 og meget vanskelig at komme nær, naar den er i Flok. 

 Føden er Græs, Urter, Rødder, Knopper, Vandplanter, 

 Frø og Korn. I Løbet af Juli fælder den og er for en 

 Tid ude af Stand til at flyve, holder sig da afsides og 

 skjult. 



Reden, der har et Underlag af tørt Græs og er foret 

 med Fjer og Dun, findes hos os som Regel paa sivklædte 

 Holme eller ved sumpede, utilgængelige Bredder af Ind- 

 søer og Laguner, oftest anbragt paa en Tue, jævnlig under 

 Buske o. 1. Sidst i Marts eller først i April lægges de 

 5—8, sjeldent 10, Æg, der er graalig gulhvide; deres 

 Længde 76—88 mm., Bredden 53—60 mm. De ruges ene 

 af Hunnen i 27—28 Dage, medens Hannen stadig holder 

 sig i dennes Nærhed. I Slutningen af April eller først i 

 Maj ses Dunungerne, der passes og vogtes omhyggeligt 

 af begge Forældrene. Først i Juli er Ungerne gerne flyve- 

 færdige, og Forældrene søger da oftest sammen med disse 

 ud til Havkysterne. 



Stamform til vor tamme Gaas; dens Stemme ligner 

 ganske dennes. 



[Indisk Gaas (Anser fndicus (Latham)). 



Hovedet hvidt med to hesteskoformede, sorte Tvær- 

 baand over Isse og Nakke. Baghalsen brunsort, skarpt 

 afgrænset ved et hvidt Længdebaand ned ad hver Hals- 

 side. Oversiden iøvrigt blegt askegraa med hvidlige Fjer- 

 kanter og med brunt Anstrøg paa Ryg og Skuldre. Struben 

 hvid, Forhals askebrun, gaaende jævnt over i Brystets 

 graahvide. Bug og Undergump renhvide. Kropsidernes 



