længe, til Sæden er overført. Æglægningen begynder 

 umiddelbart efter Parringen, og hos nogle Guldsmede 

 vedbliver Hannen at fastholde Hunnen, saa længe Æg- 

 lægningen foregaar, medens Hannen hos andre straks efter 

 Parringen slipper Hunnen. 



Guldsmedenes Æg er ret smaa. Hos Zygoptererne 

 og Aeschninerne, der har Æglægningsskede, er Æggene 

 langstrakte af Form, og de lægges enkeltvis i levende eller 

 døde Plantedele i eller over Vandet. Hos alle de øvrige 

 er Æggene kugleformede, og de bliver frit aflagt i Vandet. 

 Hos Cordulinerne bliver de lagt i lange Snore, f. Eks. hos 

 Epitheca bimaculata. 



Guldsmedene er Solskinsdyr. Naar det er varmt Vejr 

 med klart og stærkt Solskin, træffer man de større Arter 

 af disse smukke Insekter i livlig Virksomhed, dels med 

 at jage efter Bytte og dels i Færd med Æglægningen. De 

 fleste af Zygoptererne fører et mere stille og roligt Liv 

 umiddelbart ved Vand mellem Siv, Rør og andre Vand- 

 planter. Guldsmedene er glubende Rovdyr. De større 

 Arter griber i Flugten Insekter i alle Størrelser lige fra 

 Kaalsommerfugle og ned til Fluer og Myg. 



Guldsmedenes Larver. 



Larverne er ved deres Kropbygning udelukkende hen- 

 viste til at leve i Vandet, hvor de gerne bevæger sig rolig 

 langs Bunden af stillestaaende Vand, og hvor deres Farve 

 hjælper til at skjule dem, saa de let undgaar deres Fjender 

 og med Nemhed overlister deres Bytte. Nogle Larver 

 opholder sig mellem Vandplanternes tætte Løv, andre 

 søger Skjul i Dyndet og i Skrænterne af Damme, Grøfter 

 og Grave, særlig om Vinteren, naar Vandets Dyreliv taber 

 i Fylde og Rigdom og paa Grund af Kulden sættes ned 

 paa et vist Minimum. Hvor lang Tid der hengaar fra 

 Larvens Udklækning af Ægget, indtil den forlader Vandet 

 som fuldtudviklet Insekt, er langtfra kendt. Som Regel 

 gælder vistnok, at der hengaar to Aar, og hos flere Arter 

 tre Aar. 



