104 



udvidet mod Siderne. Laarene oftest med tydelige 

 mørke Baand, Pletter eller Streger. 



1. E. volitans Etn. (Fig. 88b). Brystet fortil beg- 

 brunt (cf) eller gulbrunt (9). Bagkroppen ovenpaa lysebrun 

 med de yderste Segmentrande mørke. Undersiden mørk 

 gulgraa, uden Pletter. Hannens Forben begrøde med et 

 utydeligt Baand om Laaret og med Spor af et lignende 

 Baand foran Laarets Spids. Laarets og Skinnebenets Yder- 

 ender samt Fodleddenes Sammenføjninger mørke. Hun- 

 nens Forben gulbrune med 2 tydelige Baand om Laarene. 

 Bagbenene lyst gulbrune med 2 brune Baand om Laarene; 

 begge Baand er tydelige hos 9, men det yderste mangler 

 hos c?. Haletraadene graahvide med mørke Ringe. Vin- 

 gerne glasklare med begsorte eller begbrune Ribber (d") 

 eller med lysere (9). Langs Forvingens Forrand findes 

 et svagt, gulligt Anstrøg, og i Costalfeltets yderste Tredie- 

 del er Tværribberne forbundne med hverandre. L. 9—14 

 mm ; V. 20—30 mm. 



Funden ved Fladbro (Gudenaa), Horsens og ved Furesø. 

 Er fremme i Maj og først i Juni. 



Nedenfor anføres enkelte Kendemærker paa et Par 

 Arter, som sandsynligvis ogsaa kan træffes i Danmark. 



[E. ven 6 sus Fabr. (Fig. 89 b). Brystet fortil sodbrunt, 

 begbrunt eller begsort (c?); hos 9 lysere. Bagkroppens 

 Overside enten lys gulbrun eller graaagtig sodbrun langs 

 Midten og lysgullig eller lysgrønlig ud mod Siderne paa 

 2. — 6. Segment. Desuden er den paa Siderne af hvert 

 Segment mærket med en trekantet Plet eller en Skraastreg 

 af rødgul Farve. Undersidens 6 forreste Segmenter er 

 enten lyst sodbrune, olivenbrune eller olivengraa; de yderste 

 Segmenter er lysere og mere gulagtige. Haletraadene 

 mørke ved Roden og lysere med mørke Ringe ud imod 

 Spidsen. Forlaarene mørkt sodbrune, lysere ved Roden, 

 Forskinneben og Forfødder begsorte Baglaarene enten lyst 

 olivenbrune, lyst sodfarvede eller gulbrune, men begbrune 

 ved Knæene. Skinnebenene lysere end Laarene. Fødderne 

 enten graasorte, begsorte eller lysebrune. Vingerne glas- 

 klare, undertiden ufarvede, men ofte med grønligt eller 

 gulgrønligt Anstrøg, særlig langs Forvingernes Forrand; 

 i yderste Trediedel af Costalfeltet findes et lysebrunligt 



