113 



bagtil paalangs. Forryggen temmelig tydelig tvær- 

 ridset. Oversiden hyppig mørkprikket eller mørk- 

 marmoreret. Halvdækvingerne sjælden lidt kortere, 

 oftest lidt længere end Bagkroppen. 



Arterne foretrækker fugtig eller middelfugtig Bund, 

 navnlig Enge og Moser samt Skovsletter, hvor de findes 

 mellem Græs, Mos og anden lav Plantevækst. 



Oversigt over Arterne. 



Hannens sidste Rygskinne kortere end næstsidste. 

 Bagranden af Hunnens sidste Bugskinne vinkel- 

 formet indskaaret i Midten. Ofte en brunlig mørk 



buedannet Tværlinie bag Issens Forrand 



2. Megérlei. 



Hannens sidste Rygskinne mindst saa lang som 

 næstsidste. Bagranden af Hunnens sidste Bugskinne 

 svagt og jævnt indbuet, uden Indskæring i Midten. 



Ingen mørk Tværlinie bag Issens Forrand... 



l.agréstis. 



1. Str. agréstis Fall. Grundfarven urent gulliglys, 

 Oversiden ofte helt overstrøet med mere eller mindre 

 sammenflydende mørke Prikker og Smaapletter, sjældnere 

 helt uden saadanne. Panden mørkprikket eller næsten 

 helt sort. c/'s Genitalplader lange og tilspidsede, ved 

 Roden køldannet sammenstødende, mod Spidsen over 

 hele Fladen besat med fine, lyse, børsteagtige Haar. L. 

 d^ 5— 6 mm, $ 6-6'/» mm. 



Temmelig almindelig i Moser og Enge, Juli — Septbr.— 

 Har en meget vid Udbredelse i Europa (helt op i Lap- 

 land), Nordafrika, Vestasien, Sibirien og Nordamerikas 

 Fristater. 



2. Str. Megérlei Scott. Meget lig foregaaende, men 

 lidt bredere, og adskilles kun sikkert gennem de i Arts- 

 oversigten nævnte Kønskarakterer. c/"s Genitalplader er 

 meget lange og har en noget afrundet Spidse. Ofte er 



A. c. Jensen-Haarup : Cikader. 8 



