126 



Ikke almindelig, men maaske noget overset; paa Skov- 

 enge, Juni— Septbr. — Over det meste af Europa og helt 

 op i Finland. 



10. D. bréviceps Kirschb. (flåvidus Fieb.). En tem- 

 melig stor, graahvidlig eller lys brungullig Art, hvis 

 Overside som Regel er rigelig brunplettet. Forryggen, der 

 er forholdsvis lang, har gerne 5 tydelige og lige, blege 

 Længdestriber. Clypeus ret kort, ikke tydelig smallere 

 mod Spidsen. Issen forholdsvis kort og but. c/"s Genital- 

 plader korte, med noget afrundet Spidse, ikke sammen- 

 sluttende ved Spidsen; $'s sidste Bugskinne med lige 

 Bagrand. L. ca. 4 mm. 



Ikke almindelig; paa Eng- og Mosebund, i Skove og 

 paa ikke for tørre Græsmarker, Juni — Septbr. — Udbredt 

 over hele Europa og store Dele af Sibirien, desuden i 

 Syrien. 



Anm. Nær til denne Art slutter sig de 4 følgende, hvis 

 Genitaldele er byggede efter samme Plan. Skønt 

 de ganske øjensynligt er indbyrdes artsforskellige, 

 er det dog endnu ikke lykkedes nogen at paavise 

 bestemte, artsskillende Karakterer hos dem. 



11. D. Théni Edw. Oversiden mere glinsende end 

 hos de nærstaaende Arter og Halvdækvingerne sjælden 

 med tydelige, brunlige Pletter, ofte ensfarvet blege. Cly- 

 peus mere forlænget end hos foregaaende Art og svagt 

 smallere mod Spidsen. Forryggen paafaldende smallere 

 end Hovedet over Øjnene bagtil. Halvdækvingerne ofte 

 lidt kortere end Bagkroppen. Benene mere brunliggule 

 end hos de 3 følgende Arter. L. 3— 3\''8 mm. 



Synes at være hyppigst paa tørre Marker i Nærheden 

 af Havet, Juli— Septbr. — Vistnok udbredt sammen med 

 D. striatus. 



12. D. sabulicola Curt. (arenicola J. Sahlb.). Ligner 

 meget D. bréviceps, men er lidt mindre. Issen er lidt 

 længere end den temmelig korte Forryg. Clypeus lang og 

 betydelig afsmalnet mod Spidsen. Grundfarven ret bleg; 



