157 



Almindelig i og ved Skove paa lav Plantevækst; og- 

 saa paa Pil; Juni — Septbr. — Har en overordentlig vid 

 Udbredelse: Hele Europa, Nordafrika, Kaukasus, Turke- 

 stan, Sibirien, Japan, hele Nordamerika, Ceylon, Ny Guinea. 



5. Underfam. Typhlocybi'næ. 



Det ejendommeligste for denne Underfamilie 

 er, at Halvdækvingernes Længderibber bliver uty- 

 delige og forsvinder helt mod Roden, medens de 

 bagtil uden Forgrening gaar til den flere Gange 

 vinkelbrudte Tværribbe, der afgrænser Membranen. 

 Altid langvingede, og Halvdækvingerne tydelig 

 delte i Clavus, Corium og Membran. 



Meget smaa og svage Cikader med som Regel tyndt 

 og blødt Hudskelet, men gennemgaaende af en ejendomme- 

 lig Skønhed, baade hvad Form, Farve og Tegning angaar. 

 De aller fleste er i Besiddelse af udviklet Flyvefærdighed 

 og da navnlig de Arter, der opholder sig paa Træer og 

 høje Buske; i stille Vejr om Efteraaret omsværmer de 

 ofte disse i stort Tal, men de flyver dog sjælden ret 

 længe ad Gangen. Andre Arter holder sig til lav Plante- 

 vækst paa tørre Steder; hos saadanne er Flyvefærdigheden 

 langt mindre, men Evnen til at kunne hoppe til Gengæld 

 bedre udviklet. Baade blandt de flyvende og de ikke fly- 

 vende Arter er der flere, som overvintrer og derfor kan 

 træffes fuldt udviklede tidlig om Foraaret. 



Oversigt over Slægterne. 



1. Flyvevingernes Ribber ender i selve Randen (Vinge- 

 spidsen) 2 



— Flyvevingernes Ribber ender i Omløbsribben, som 

 ligger langs med og lidt indenfor Randen (Rand- 

 ribben), i alt Fald ved Spidsen 3 



2. Alle 4 Flyvevingeribber naar Vingeranden i Nær- 

 heden af Spidsen 6. Eupteryx. 



— 1. og 2. Ribbe forener sig til en Ribbe bag Midten 



