42 



4. K. Scotti Fieb. Vor største Art, der navnlig ud- 

 mærker sig ved Halvdækvingernes Plettegning. Den mørke 

 Plet ved Clavusspidsen er undertiden noget utydelig, og 

 den mørke Stribe mod Halvdækvingernes Spidse en sjæl- 

 den Gang helt forsvunden; paa den anden Side er Corium 

 hos Q ofte overvejende mørkfarvet; i det hele er den 

 mørke Tegning underkastet betydelige Ændringer. L. ca. 

 4 mm. 



Meget sjælden. Tranekjær paa Langeland, Marienlyst 

 ved Vordingborg paa Sværtevæld (Lycopus) i Aug. — 

 Arten har en meget begrænset og spredt Udbredelse i 

 England og Mellemeuropa. 



5. K. perspicillåta Boh. En ganske lille Art (knap 

 2 mm). Issegruberne, Pandens Midtkøl og Scutellums 

 Køle utydelige eller dog svage. Pandens øverste Halvdel 

 brunlig. Halvdækvingerne hvidliggule, sjælden lidt længere 

 end Bagkroppen. 



Særdeles sjælden. Tisvilde, Septbr. — Spredt udbredt 

 i Mellemeuropa og den sydlige Del af Skandinavien samt 

 i Sibirien. 



7. Delphacinus Fieb. 

 Issen noget but vinkelformet fremdraget i Mid- 

 ten; dens Køle utydelige, men dens to Nakke- 

 gruber trekantede og temmelig dybe, medens For- 

 gruben er svag og ubestemt i Omrids. Panden 

 smallest ned mod Clypeus med fin, men skarp 

 Midtkøl, der dog udviskes op mod Issen. Forryg- 

 gen temmelig kort; dens Sidekøle buer om bag 

 Øjnene. Klimadimorf og stærkt kønsdimorf, idet 

 de to Køn er forskelligt farvede. 



Paa høje Enge, noget fugtige Marker og græsbevok- 

 sede Skovbakker. 



