76 



vingerne hver har 2 hvidlige Pletter mod Ydersiden, af 

 hvilke den ene, noget større og mere tværbaandsagtige 

 Plet ligger foran, den anden bag Midten; Pletternes hvid- 

 lige Farve fremhæves iøvrigt ved, at Halvdækvingernes 

 Ydersider er temmelig kraftig mørkfarvede. L. 8— 11 mm. 



Yderst almindelig paa El, Pil, Poppel o. fl. andre 

 Træer, Juli— Septbr. — Udbredt over hele Europa samt i 

 Sibirien og Kina. 



3. Philænus Stål (Ptyélus Oliv.). 

 Kroppen mindre, mere oval, men dog ofte 

 temmelig langstrakt; Oversiden meget fint og tæt 

 punkteret, fint tilliggende haaret. Issen og For- 

 ryggen uden ophøjet Længdeliste i Midten. Halv- 

 dækvingernes Yderside noget rundet eller næsten 

 ret. Ben korte og kraftige, særlig det bageste 

 Par. Springfærdigheden stor. 



Opholder sig paa Græsmarker, fortrinsvis tørre, men 

 enkelte træffes ogsaa paa fugtige Enge. Hidtil er fundet 

 4 Arter hos os, af hvilke den ene, der maaske fremfor 

 nogen anden Art fortjener Navnet „Skumcikade", er yderst 

 almindelig og mærkelig ved sin utrolige Ubestandighed i 

 Farve og Farvetegning. 



Oversigt over Arterne. 



1. Forholdsvis bred. Halvdækvingernes Siderande tem- 

 melig stærkt rundede. Panden langs Midten med 



en ret bred, tæt punkteret, mat Stribe 



l.spumårius. 



— Smallere. Halvdækvingerne næsten parallelsidede. 

 Pandens Midtstribe smal, fordybet, noget glinsende 2 



2. Issen næsten spidsvinklet fremstrakt. Halvdækvin- 

 gerne blege, indenfor den endnu lysere Yderside (i 

 alt Fald fortil) med en mørk Længdelinie, eller 

 mørke indtil helt sorte, men med hvidlig Yderrand 3 



— Issen kortere og mere stumpvinklet. Halvdækvin- 

 gerne lys- og mørkplettede 5 



