84 



. Almindelig overalt paa meget fugtig Bund, 

 Juli— Septbr. — Udbredt over Europa, Nord- 

 afrika, Sibirien, Turkestan og Japan. 



2. E. acuminåtus Fabr. Naar undtages 

 Halvdækvingernes forskelligartede mørke Teg- 

 ning ligner denne Art i høj Grad den fore- 

 gaaende. L. cf 5— 5Vs mm, ? 6— eVsmm.. 



c/"s Genitalplader med omtrent lige ud- 

 strakt Spidse. 



Fig. 44. E. in- paa samme Steder som foregaaende, men 



terruptus Linn. langt sjældnere. — Den har en vidtstrakt 

 Han. X 5Vj. Udbredelse i Europa og i Sibirien. 



2. Tettigonia Geoffr. 

 Hovedet over Øjnene tydelig bredere end For- 

 ryggen bagtil. Issen jævn; Panden uden Antyd- 

 ning af Længdemidtkøl og uden Liste ved Græn- 

 sen af Issen. Den ombøjede Del af den stærkt 

 blæreformet opsvulmede Pande naar langt tilbage 

 paa Hovedets Overside eller Issen, der i Midten 

 skyder en smal Kile frem mod Hovedets For- 

 rand. Halvdækvingerne hos begge Køn altid læn# 

 gere end Bagkroppen, og Flyvevingerne stedse 

 veludviklede. 



Af denne og nærstaaende Slægter gives der i de hel- 

 eller halvtropiske Egne, navnlig i den ny Verden, et 

 uhyre Antal Arter. I Nordeuropa findes kun den neden- 

 for beskrevne fugtighedselskende Art, der til en vis Grad 

 er i Besiddelse af Evnen til at kunne flyve. 



T. viridis Linn. (Fig. 45). Temmelig langstrakt. En 

 af vore smukkeste og mest anselige Cikader, der let ken- 

 des paa Oversidens Farve, som hos $ er overvejende 



