128 



Meget almindelig paa Marker og halvtørre Enge, 

 Juni— Septbr. — Udbredt over hele Europa, Nordafrika, 

 Vestasien, Sibirien og Japan. 



14. D. notåtus Mel.? En lille, hvidligbleg Art, hvis 

 Overside næsten altid er fint, men ret skarpt og tydelig 

 mørkt smaaplettet. Issen er ret spidsvinklet og Clypeus 

 tydelig afsmalnet mod Spidsen. Hos cf rager Sidelapperne 

 ikke udenfor Genitalpladerne. L. 2V2— 3 mm. (Bestemmel- 

 sen af Arten er ikke sikker, men Melichars Beskrivelse 

 af D. notatus passer ret godt paa den). 



Paa tørre Sandbakker, men sparsom. Juni— Juli. — 

 D. notatus er angivet fra Østrig — Ungarn. 



15. D. collinus Dahlb. (Fig. 61, 1). Ligner overfla- 

 disk en Del D. abdominalis og har omtrent samme Stør- 

 relse. Farven er mindre klart grønlig, og Halvdækvingerne 

 er mere gennemskinnelige og har tydelige Ribber. Hos 

 cf er Halvdækvingerne noget, hos $ betydelig kortere end 

 Bagkroppen. Issen er nedtrykket fortil i Midten og har 

 gerne 3, medens Forryggen har 5 blegere Længdestriber. 

 (/'s Genitalplader stærkt tilspidsede og mangler Indbugt- 

 ning paa Ydersiden foran Spidsen; Sidelapperne rager be- 

 tydeligt forbi Genitalpladerne; sidste Bugskinnes Bagrand 

 hos $ i Midten med et afrundet Fremspring, der paa hver 

 Side fremhæves ved en lille Indbugtning. L. ca. 4 mm. 



Ikke sjælden; paa tørre Græsmarker, Strandenge og 

 Skovsletter, Juni — Septbr. — Over hele Europa, Vestasien 

 og Sibirien. 



16. D. striifrons Kirschb. Noget grønlig citrongul, 

 med et Par smaa, mørke, parallele Smaastreger paa selve 

 den vinkelformet fremskudte Issespidse (bag en brunlig 

 Forrand). Meget ejendommelig ved, at Panden har en 

 gullighvid, ligebenet, smal og glat Trekant, hvis Spidse 

 er rettet opad mod Issespidsen. c/'s Genitalplader tem- 

 melig lange og med en indtrykket Linie langs Ydersiden; 



