137 



3. A. striola Fall. (Fig. 64d). En mindre, ofte meget 

 lysfarvet, langvinget Art, hvis Isse har en sort, næsten 

 lige Tværlinie mellem Øjnenes Forrand. Oversiden nu og 

 da med svag grønlig Tone, med mørk Priktegning paa 

 Forryg og Scutellum og med mørke Længdestrøg mellem 

 Halvdækvingernes lyse Ribber; Issens Forrand ikke sjæl- 

 den smalt sortfarvet, saa der mellem den mørke Forrand 

 og den omtalte sorte Tværlinie mellem Øjnene dannes 

 en smal, lys Tværlinie. cf"s Genitalplader noget forlæn- 

 gede og jævnt afsmalnede mod Spidsen; Bagranden af $'s 

 sidste Bugskinne dybt indbuet i Midten, med fremdragne 

 Sidehjørner. L. 378 — 47-2 mm. 



Ret almindelig; paa Enge og Græsmarker, Juni — 

 Aug. — Udbredt over hele Europa, Nordafrika, Vestasien, 

 Sibirien og Nordamerika. 



4. A. transvérsus Fall. (linéiger Zett.) (Fig. 64 b). 

 Vor mindste Art. Langvinget, stærkt mørktegnet. Ligner 

 overfladisk set meget A. striatulus, men Møhstret af den 

 mørke Tegning er helt afvigende. Over Issen gaar et bredt, 

 sort Tværbaand, der bagtil næsten naar Bagranden, men 

 ikke naar ind til Øjnene; desuden er Issespidsen mørk- 

 tegnet. Forryggen stærkt, mørkt smaaplettet. Halvdæk- 

 vingerne med blege Ribber; Mellemrummene derimellem 

 sort udfyldte, saa der dannes et System af mørke Længde- 

 striber. Nylig udviklede Individer er blege, med utydelig 

 eller udvisket mørk Tegning, (f er ofte paafaldende min- 

 dre end $. L. 272—37* mm. 



Meget sjælden; Svejbæk i Silkeborgegnen, Als og 

 enkelte andre Steder i Sønderjylland, Lillerød og Tisvilde, 

 paa Marker, Juli— Aug. — Udbredt hovedsagentlig i det 

 nordligste Europa og Sibirien. 



5. A. quådrum Boh. Kort og bred, glinsende, mere 

 eller mindre mørktegnet; navnlig ejendommelig yed Halv- 

 dækvingernes tvefarvede Ribber. Issen mellem Øjnene 

 med en fortil skarp, bagtil noget udflydende, takket, mørk 



