156 



Meget almindelig paa fugtig Bund, navnlig Enge med 

 Star (Carex), Juli — Septbr. — Har en særdeles vid Ud- 

 bredelse: Hele Europa, Nordafrika, Persien, Turkestan^ 

 Kaukasus, Sibirien og Japan. 



5. C. var i at a Fall. Større og kraftigere end fore- 

 gaaende, mere brunlig- eller olivengul og med mere frem- 

 strakt Issespidse. Den er noget mindre foranderlig end 

 C. sexnotata, hvad den mørke Plettegning angaar, men er 

 noget vanskelig at adskille fra denne Art. L. 4—5 mm. 



Sparsom; paa Enge i Skove, Juli — Aug. — Udbredt 

 over det meste af Europa samt i Nordamerika. 



8. Gndthodus Fieb. 



Denne Slægt danner en tydelig Overgang til 



den følgende Underfamilie (Typhlocybinæ), men 



adskilles let fra de hertil hørende Cikader ved, 



at Halvdækvingernes Ribber er 



tydelige helt til Roden. Issen 



meget kort, i Midtlinien kun 



utydelig længere end nede ved 



Øjnene, 3 — 4 Gange kortere end 



Forryggen. Altid langvinget. 



Paa Træer, Buske og lave Planter. 



Gn. punctåtus Thunb. (Fig. 69). 

 Smal; højst foranderlig i Farve 

 og Tegning: Oversidens Grundfarve 

 fra græsgrønlig over graahvidlig til 

 rosenrødlig; endelig enten ganske 

 ensfarvet og uplettet (særlig ved 

 græsgrønlig Farve) eller mere eller 



mindre mørkplettet (mest graahvidlige Individer). L. ca. 



3*/2 mm. 



Fig. 69. a Gn. punctåtus 

 Thunb. (stærkt mørk- 

 tegnet Individ); b Halv- 

 vingedække (svagtmørk- 

 plettet) ; c Yderste Halv- 

 del af en Flyvevinge. 

 X9. 



