168 



iriserende. Membranen er noget røgfarvet. Issen er ret 

 tydelig vinkelformet fremskudt i Midten. L, 4— 4V2 mm. 



Sjælden; Tisvilde og Ruderhegn, Naaege ved Silke- 

 borg, Juli— Septbr. Lever paa Fyr(Pinus silvestris). — 

 Udbredt over Nord- og Mellemeuropa. 



5. E. Lowi Then. Gulagtig, men let kendelig paa en 

 stor, brunlig eller næsten sort, undertiden noget daarlig 

 begrænset, halvmaaneformet Plet, hvis Runding vender 

 indad, paa hvert Halvvingedække, der desuden har de 

 samme karakteristiske Tværlinier som hos de to følgende 

 Arter. Undertiden mangler dog den halvmaaneformede 

 Plet, og Arten faar derved Lighed med E. concinna, men 

 adskilles ved sin betydeligere Størrelse og ved at have 

 helt anden Næringsplante. L. 4V2 mm. 



Vistnok ret hyppig, men den uplettede Afændring 

 overset og betragtet som E. concinna; paa Ahorn, Aug. — 

 Oktbr. — Har en ret begrænset Udbredelse i Mellem- 

 europa. 



6. E. concinna Germ. (Fig. 73 b). Lys grønliggul eller 

 næsten helt hvid. Undertiden har hvert Halvvingedække 

 en mørk Skygge, der minder om den halvmaaneformede 

 Plet hos foregaaende Art. løvrigt har Halvdækvingernes 

 bageste Halvdel enkelte, fine, sorte Tværlinier, men 

 mangler ved Spidsen den sorte Prik, der er karakteristisk 

 for følgende Art. L. ca. 4 mm. 



Almindelig paa Eg, Juli— Septbr. — Udbredt over 

 Mellem- og Sydeuropa. 



7. E. pulchélla Fall. (Fig. 73 a, aj og ajj). Som fore- 

 gaaende, men let kendelig ved den sorte Prik i Nærheden 

 af Membranspidsen. Oversidens Farve er som Regel kraf- 

 tigere, og Halvdækvingerne ikke sjælden for en stor Del 

 smukt rødlige, undtagelsesvis ret stærkt mørkfarvede. L. 

 4 — 47-2 mm. 



Ikke sjælden og forekommer sammen med fore- 

 gaaende Art paa Eg, Juli— Septbr. — Er udbredt over 



