162 



Hovedet en Del bredere end den korte, nyre- 

 formede Forryg. Ben kraftige, egnede til Spring. 



Den hos os forekommende Art opholder sig med For- 

 kærlighed ved Roden af Lyng. 



E. auréola Fall. Let kendelig ved Oversidens græs- 

 grønne Farve og ved de delvis klart lyserødlige Ben. 

 Ikke sjælden er Hovedet noget rødligt eller endog skarpt 

 rødlig smaaplettet. (^'s Overside er ikke saa klart grøn- 

 lig farvet som $'s. L. 3— S'/s mm. 



Sjælden; Lyngbakker mellem Silkeborg og Svejbæk, 

 Løvskal ved Bjerringbro, Hellevad Mose i Vendsyssel, 

 flere Steder i Sønderjylland. Juli - Septbr. — Udbredt over 

 det meste af Europa, ogsaa i Skandinavien og Finland. 



5. Dicraneura Hardy (Notus Fieb.). 

 Kroppen som Regel smal og forlænget. Issen 

 oftest temmelig tydelig vinkelformet fremdraget, i 

 Midtlinien en Del længere end tæt ved Øjnene. 

 Forryggens Forrand stærkt bueformet rundet. Halv- 

 dækvingerne længere end Bagkroppen, med 3 

 smalle Endeceller. 



Paa lave, urteagtige Planter. 



Oversigt over Arterne. 



1. Bleggul, iriserende. Hvert Halvvingedække med 3 

 mørke, prikagtige Smaapletter (en rund paa Skul- 

 deren, en mindre, aflang ved Clavusspidsen og en 

 rund i Midten af Corium-Clavussømmen). L. 3mm. 

 I Nabolandene D. micåntula Zett. 



— Halvdækvingerne bleggrønlige eller gullige, uden 

 mørke Prikker . ; 2 



2. Meget lille, ca. IV'2 mm lang Art 4. minima. 



— Større, 3 — 4 mm lange Arter 3 



