72 



M. scanicus Fall. (Fig. 38 b, d). ? sædvanlig ensfar- 

 vet blegt gulbrunlig, (/ derimod med mørkplettet Isse 

 (hyppigst 3 mørke Pletter ved Forranden) og mørkfarvet, 

 men noget gulplettet eller bagtil smalt gulrandet Forryg; 

 oftest er Forryggen gullig langs Midten, men har i saa 

 Tilfælde altid en mørk, smal Længdelinie i Midten. Scu- 

 tellum sort, mod Spidsen med to blege, kommalignende 

 Streger. L. 3—4 mm. 



Almindelig paa Sandmarker og aabne Skovbakker 

 under Græs og Lyng, Juli— Septbr. — Udbredt over hele 

 Europa, undtagen den alier nordligste Del, samt i Nord- 

 afrika. 



VII. Fam. Cercopldæ (Skumcikader). 

 Kroppen temmelig robust, ofte af betydelig 

 Størrelse; Oversiden og delvis Undersiden sæd- 

 vanlig fint korthaaret. Panden hvælvet eller end- 

 og næsten blæreformet hævet, i de fleste Tilfælde 

 forsynet med en Mængde tætstillede, indtrykte, 

 mørkfarvede Tværlinier. Issen noget vinkelformet 

 fremskudt i Midten, fortil med et af nedtrykte 

 Linier begrænset, mere eller mindre firekantet Felt. 

 Forryggen med korte Sider, Bagranden i Midten 

 med et næsten vinkelformet Indsnit. Scutellum 

 lille. Halvdækvingerne læderagtige helt til Spidsen 

 og altid længere end Bagkroppen. Benene kraf- 

 tige; Bagskinnebenenes Yderkant med 1 — 3 Tæn- 

 der eller Torne. Ved Enden af Bagskinnebenene 

 findes en Krans af korte Torne; lignende Torne 

 ses paa' Enden 1. og 2. Bagfodsled. 



De herhen hørende Cikader lever blandt Græs eller 

 paa Træer og Buske. Mod Slutningen af Sommeren af- 

 lægger Hunnen sine Æg, der overvintrer. Næste Foraar 



