93 



4. Ansigtet og oftest ogsaa Issen og Forryggen uden 

 sorte Pletter 5 



— Ansigtet, Issen og Forryggen med mørke Pletter og 

 Striber 6 



5. Oversiden grønlig, uden Pletter.... 2. viréscens. 



— Oversiden brunliggraa, Halvdækvingerne sædvanlig 

 med mørkebrunlige Pletter 4. cérea. 



6. Halvdækvingernes Ribber ikke mørkere end Om- 

 givelserne ■ 7 



— Halvdækvingernes Ribber mørkere end Omgivelserne 8 



7. Mindre Art (3V«— 4mm). Pande-Issespidsen med en 

 sort Prik. Halvdækvingerne bleggraa. . 5. impura. 



— Større Art (4—5 mm). Pande-Issespidsen uden sort 

 Prik; Pandens øverste Del med 2 sorte Pletter, 

 dens nederste Del med 2 kommalignende, sorte 

 Streger. Tyskland P. Megérlei Fieb. 



8. Halvdævingernes Ribber, særlig hos Hannen, meget 

 iøjnefaldende ved kraftig mørkebrun Farve. Ansigt, 

 Isse og Forryg stærkt sortplettede.... 6. nassåta. 



— Halvdækvingernes Ribber ikke særlig kraftig frem- 

 trædende. Ansigt, Isse og Forryg ikke stærkt sort- 

 plettede 9 



9. Halvdækvingerne temmelig gennemsigtige, men med 



rustbrunlige Skygger, særlig hos Hunnen 



3. fuscinér vis. 



— Halvdækvingerne næppe gennemsigtige, rustbrune 

 hos Hannen, graabrune hos Hunnen. I Nabolandene 

 P. infuscåta J. Sahlb. 



1. P. tiliæ Germ. (Fig. 48 c). Afviger fra de øvrige 

 Arter ved den overordentlig korte Isse, hvis Midte næppe 

 er synlig ovenfra. Temmelig kraftig bygget og forholds- 

 vis bred. Ansigtet, Issen og Forryggen grønliggule, uden 

 sorte Pletter eller Prikker; Scutellum lysere eller mørkere 

 rustbrunlig, ofte med en sort, trekantet Plet i hvert Hjørne 

 ved Forryggen, undertiden næsten helt mørkfarvet; Halv- 

 dækvingerne ligeledes noget rustbrunlige, ikke sjælden 

 noget mørkere ved Spidsen eller i det hele lidt mørk- 

 skyggede. Ben brunliggule. L. 5—6 mm. 



Sjælden; paa Lind; Møen, Vordingborgegnen, Ruder- 

 hegn, Als, Juli— Aug. — Synes at være udbredt over hele 

 Europa og forekommer ogsaa i Algier. 



