105 



klappen. Bagranden af Hunnens sidste Bugskinne 



svagt tretandet, men iøvrigt lige l.stylåta. 



— Hannens Genitalklap tydelig og noget trekantet; 

 Genitalpladerne noget kortere end hos foregaaende. 

 Bagranden af Hunnens sidste Bugskinne rundet- 

 udvidet i Midten 2. homophyla. 



1. D. stylåta Boh. (Fig. 51 a— d, f og h). Graaligbleg, 

 Bagkroppens Overside oftest med mørke Smaastreger 

 eller rækkestillede Prikker. 

 Sidste RygskJnne hos (/ med 

 3 sorte Smaapletter og ikke 

 indbuet paa Siderne ; $'s Lægge- 

 skede og Skededækker middel- 

 maadig lange. L. c/ 3 mm, $ 

 3V2— 4Vs mm. 



Meget almindelig paa 

 Græsmarker, Skovsletter og 

 tørre Enge, Juni— Septbr. ~ 

 Er udbredt over hele Europa, 

 Nordafrika, Turkestan og Si- 

 birien. 



Fig. 51. D. stylata Boh. 



2. D. homophyla Flor a Oversiden, Hun; b Ansigtet; 

 (Fig. 51 e, g og i). Omtrent som c Bagkropsspidsen hos Hannen, 

 foregaaende, som den meget ^^^"f^' d samme fra Siden; 

 ,. ^ , , . ^ f Bagkropsspidsen hos Hunnen, 

 ligner. Foruden de i Oversig- f^a Undersiden; h Fuldt ud- 

 ten nævnte afviger den ved viklet Halvvingedække. 

 følgende Karakterer: Sidste D. homophyla Flor. 

 Rygskinne hos ^ noget ind- e Bagkropsspidse, Han, fra 

 buet paa hver Side og derved, Siden ; g Bagkropsspidse, Hun, 

 fra Siden set, ligesom noget 5"^ Undersiden; i Hoved, fra 



,, , ^, Oversiden. Forsken. Forstørr., 



opadbøjet; $'s Læggeskede og a X 8. 



Skededækker betydelig mere 



forlængede. Langvingede Individer synes at være noget 



hyppigere hos denne Art end hos den foregaaende. L. cf 



3— 3V2 mm, $ 4— 4V2 mm. 



Ligeledes paa Græsmarker og tørre Enge, men langt 

 sjældnere end D. stylata. — Har omtrent samme Ud- 



