110 



mørk Tegning. $'s Overside lys- og mørkmarmoreret; 

 Halvdækvingerne med smaa lyse Pletter, der aldrig er 

 saaledes stillede, at de minder om opløste Tværbaand. 

 L. (f 3— 3V» mm, ? 4— 4Vt mm. 



Ikke sjælden; hyppigst paa sandede Marker, Juli — 

 Septbr. — I utallige Farvevarieteter udbredt over hele Eu- 

 ropa, Nordafrika og Dele af Nordamerika. 



5. A. trifasciåtus Fourcr. (Fig. 54). (/'s Halvdæk- 

 vinger med afvekslende hvidlige og sorte eller dog mørke- 

 brune, skarpt begrænsede Tværbaand, 

 der dog er noget ubestandige i Form 

 og Udstrækning; Rodhalvdelen af For- 

 ryggen hvidlig. $'s Overside mørk- 

 marmoreret eller næsten helt mørk; 

 Halvdækvingerne med hvidlige Pletter, 

 der er saaledes stillede, at de tydeligt 

 opfattes som opløste eller brudte 

 Tværbaand ; Rodhalvdelen af Forryggen 

 ikke sjælden temmelig skarpt lys- 

 farvet. L. cf 3V«— 3»A mm, $ 4— 

 4V4 mm. 



Fig. 54. A. trifasciåtus 



Fourcr. 

 Han og Hun. X 7. 



Ikke sjælden paa Marker og tørre Enge, men mest 

 enkeltvis. Juli— Septbr. — Har en mindre udstrakt Udbre- 

 delse, mén er dog kendt fra hele det mellemste og nord- 

 lige Europa. 



6. A. bifasciåtus Linn. Meget lig den foregaaende, 

 men noget større og med længere, mere vinkelformet 

 fremdraget Isse. Den mørke Tegning oftest mere brunlig. 

 Hos cf er Halvdækvingernes Spidse helt mørkfarvet, og 

 hos $ er Halvdækvingernes lyse Pletter gerne noget 

 uklare og saaledes stillede, at de ikke tydeligt kan op- 

 fattes som afbrudte Tværbaand. L. c/ 4— 4V2 mm, $ ca. 

 5 mm. 



Ikke sjælden paa lignende Steder som foregaaende 

 Art, men ligeledes mest enkeltvis. Juli — Åug. — Har en 

 vid Udbredelse: Hele Europa, Vestasien, Sibirien, Vestkina. 



