s 



sort. Undtagelsesvis kan Farven langs Ryggens Midte ogsaa 

 være mere eller mindre grøn. Fra omtrent sidst i Juni for- 

 tager det grønne sig lidt efter lidt og forsvinder om Efter- 

 sommeren helt, idet Grundfarven bliver mer og mer, tilsidst 

 helt, brunlig. Med denne Farve gaar Dyret i Vinterkvarter, og 

 med den kommer det frem om Foraaret for efterhaanden, efter 

 gentagne Hudskifter, at lade den grønne Farve udvikle sig. 

 Denne optræder iøvrigt allerede hos den ikke kønsmodne Han, 

 vistnok allerede i Dyrets 2det Aar. 



Den voksne Hun ligner Hannen i Efteraarsdragt ; Grund- 

 farven er brun eller graabrun, mørkest langs Ryggens Midte, 

 med store mørkebrune Pletter med hvid Midtstribe eller med 

 hvid Midtplet; sædvanlig danner de store „Øjepletter" 3 Længde- 

 rækker paa Kroppen. Bugen er gulhvid med eller uden sorte 

 Pletter. 



En Varietet med uplettet rød eller rødbrun Ryg er funden 

 i Tyskland og forekommer muligvis ogsaa i Danmark. 



Ungen er i det første Aar ensformig gulbrun eller graabrun 

 paa Oversiden med Længderækker af stærkt fremtrædende hvide, 

 sortrandede Øjepletter, Bugen hvidlig uden Pletter. Denne nyde- 

 lige, saakaldte „Argus-Dragt" ændres allerede fra næste Foraar; 

 Grundfarven bliver mere brun og deles efter Længden i en 

 mørkere Midtstribe og to Sidestriber, medens samtidig Øje- 

 pletterne træder langt mindre skarpt frem; senere afgrænses 

 Midtstriben skarpere fra Sidefelterne ved en smal lys Stribe, 

 og Farven bliver efterhaanden den voksnes. 



Markfirbenet ynder især solaabne Steder med tør og løs 

 Bund; det findes derfor ikke inde i mørk Løvskov, heller ikke 

 paa fugtige Enge eller paa bar og stenet Bund; almindelig 

 træffes det i Udkanten af Skov og Krat, ved Randen af 

 Skovveje, ved Gærder, paa Marker og Heder, ogsaa i Klit- 

 ter, bevoksede med Hjelme og Marehalm. Helst kommer 

 det frem om Formiddagen, især i Solskin; i trykkende 

 Hede eller fugtigt Vejr holder det sig i Skjul. For det meste 

 holder det sig til Jorden uden egenlig at klatre, und- 

 tagen gennem Smaakrat eller anden lav Vegetation. Paa jævn 

 Grund løber det hurtig, smutter behændig mellem Planter eller 

 Sten og forsvinder som et Lyn i Jordhuller eller andre Skjul. 

 Ved sine Bevægelser bruger det baade Lemmerne og Krum- 

 ninger af Krop og Hale. Det er ganske vist sky, men tillige 



