10 



kendt omtrent til Dalarne. I Danmark findes Arten i de aller- 

 fleste Landsdele, bl. a. ogsaa paa Bornholm; hvorvidt den fore- 

 kommer paa vore smaa og mindste Øer, trænger endnu til at 

 oplyses; paa Amager skal den mangle helt. 



2. Det levendefødende Firben 

 (L. vivipara Jacquin). 



Totallængde 105— 160 mm . Hovedet lille og fint, Snuden af- 

 stumpet; Ganetænder mangler (som Regel). Hele Bygningen 

 finere end hos foregaaende Art. Halen tyk, omtrent lige tyk i 

 hele sin forreste Halvdel, medens den hos foregaaende Art 

 aftager temmelig jævnt i Tykkelse fra Roden mod Halespidsen; 

 ofte ikke meget længere end Hoved og Krop tilsammen, men 

 kan dog variere fra l 2 / 5 — 1 2 / 3 af denne Længde. Forfodens 

 Kløer noget længere end høje ved Grunden, Bagfodens næsten 

 dobbelt saa lange som høje. Foden som Regel længere end 

 Hovedet. Laarporer 7 — 13. 3 Tøjleskæl, dannende en Række. 

 Nakkeskjoldet lille, langstrakt trapezformet. Tindingen dækket 

 med uregelmæssige flade Skæl, blandt hvilke et i Midten som 

 Regel og et foran Trommehinden altid er større; som Regel 

 er derimod de, der grænser til Issepladen, smaa (i Modsætning 

 til foregaaende Art). Strubefold utydelig eller mangler. Hals- 

 baandet takket i Randen, dannet af 7 eller 9 Plader. Skællene 

 langs Midten af Ryggen 6-sidede, smalle, kølede, men Skællenes 

 Form gaar mod Siderne meget mere jævnt over til en mere 

 rundagtig og fladere end hos foregaaende Art; 2 af Sidens Skæl 

 har samme Længde som et af Bugskællene. Nakkeskællene 

 smaa, runde, glatte. 26—37 Skæl om Midten af Kroppen. Bug- 

 skællene i 6 (8) Længderækker, de i 2den Række fra Midt- 

 lininien størst; 24—30 Tværrækker. En dobbelt Halvkreds af 

 Skæl omkrandser Gatpladen. Halens ringformig ordnede Skæl 

 store, Oversidens stærkt kølede og tilspidsede bagtil. 



Hannen er smækrere end Hunnen og har noget længere 

 Lemmer og Hale, Haleroden paa Undersiden fortykket. Hunnen 

 har lidt plumpere Hoved og mere hvælvet Bug. Farven er 

 ikke fuldt saa variabel som hos foregaaende Art. Hos begge 

 Køn er Ryggen mørkere eller lysere brun, ofte med en mørk 



