12 



Unger synes næsten helt sorte; ved nærmere Eftersyn iagttages 

 dog lyse og mørke Prikker og Pletter. Allerede fra næste For- 

 aar ændres Farven mere og mere i Retning af den voksnes. 

 Undertiden kan ogsaa den voksne optræde med den samme 

 sorte Farve som den spæde Unge (Varieteten nigra). 



Denne Art kan forekomme paa samme Steder som den 

 foregaaende; men da den er mindre afhængig af Solvarme og 

 ikke skyr Fugtighed, træffes den ogsaa gerne paa Enge og i 

 Moser, paa fugtige Pletter i Skove, ved Bredder af Grøfter, 

 Damme eller Sumpe; i Bjærgegne gaar den op til langt større 

 Højde, ligesom dens nordlige Udbredelse er betydelig større. 

 Den gaar tidligere af Vinterdvalen end foregaaende Art, almin- 

 delig i Marts, omtrent samtidig med at de tidligste Vaarblomster, 

 som Følfod, viser sig. I Oktober gaar de voksne i Vinterkvarter, 

 men Ungerne kan endnu træffes ude. Af Væsen er den noget 

 mere rolig og mindre stridbar end Markfirbenet. Den er hurtig 

 og sky som denne Art, klatrer som den kun paa lave Buske, 

 men undgaar, i Modsætning til den, ofte Forfølgelse ved at 

 smutte ud i Vand eller Sump ; den svømmer godt, dykker endog 

 behændig. I Fangenskab bader den sig gerne i Terrariets 

 Vandbeholder; den drikker ogsaa meget Vand. Føden bestaar 

 af Insektlarver og Insekter, især mere blødhudede, og tillige af 

 Regnorme, som denne Art med sin Forkærlighed for fugtige 

 Steder langt oftere og langt hellere tager end Markfirbenet. 

 Parringen foregaar paa samme Maade og til samme Tid som 

 hos den anden Art og iagttages ligeledes hyppigst i Maj ; Parret 

 skal dog forblive ca. 1 / 2 Time i Parringsstillingen. Hunnen 

 gaar drægtig omtrent i 3 Maaneder og føder sine Unger, alt 

 efter Parringen, fra Slutningen af Juni til Slutningen af August. 

 Fødslen foregaar i Regelen om Natten. Ungerne fødes omslut- 

 tede af Æghinden, men sprænger denne efter faa Minuters 

 Forløb (undertiden sker dog denne Sprængning i Moders Liv); 

 Antallet er 5 — 10, Længden ved Fødslen ca. 30 — 40 mm ; men 

 allerede efter et Par Ugers Forløb kan den dobbelte Længde 

 være naaet. 



Arten er udbredt over Europas nordligste og mellemste Del 

 samt i Nordasien, fra Irland til Stillehavet. I Alperne gaar den op 

 til 2500—2800 Meter over Havet. I Norge gaar den til de alier 

 nordligste Egne (70° N. Br.). I Danmark findes den vistnok i 

 alle Landets Dele, ogsaa paa Smaaøerne ; den er f. Eks. særdeles 

 almindelig paa Saltholm, ja findes endog paa de lave, fugtige 

 Holme „Svaneklapperne" ved denne 0. 



