13 



2. Familien Staalorme (Anguidæ). 



Tungen bestaar af en større tyk bageste Del, lige- 

 som laadden af tynde Papiller, og en lille tynd forreste 

 Del, indskaaren i Spidsen og dækket med skælagtige, 

 taglagte Papiller; den forreste Del kan strækkes ud 

 og trækkes mer eller mindre ind i en Skede, dannet 

 af en Tværfold ved Forenden af den laadne Del. Tæn- 

 derne hos de forskellige Slægter er af forskellig Form, 

 og mer eller mindre tydelig sidestillede; Ganetænder 

 kan være tilstede eller mangle. Hovedskallen med for- 

 benede Hudplader, der overdækker Tindinggruberne. 

 Lemmer og Tæer kan være mer eller mindre udvik- 

 lede; hos nogle mangler Forlemmerne helt, og Bag- 

 lemmerne er kun tilstede i rudimentær Form som smaa 

 Stumper; nogle mangler fuldstændig Lemmer. Men 

 selv hos de lemmeløse er i Skelettet Skulderbælte og 

 Bækken bevarede. Halen lang, som Regel længere end 

 Hovedet og Kroppen. Øjelaagene vel udviklede, det 

 nedre bevægeligt. Skællene er ensartede, taglagte; til 

 hvert Skæl svarer en skulpteret Benplade i Huden. 

 Hovedet med Skjolde. 



Familien er repræsenteret baade i den nye og den gamle 

 * Verden; i Europa findes kun 2 Arter, tilhørende hver sin 

 Slægt, nemlig Sheltopusiken (Ophisaurus apus; i det sydøst- 

 lige Europa) og Staalormen (Anguis fragilis). Alene den sidste 

 forekommer i Danmark. 



1. Slægten Staalorm (Anguis Linn.J. 

 Legemet slangedannet, uden Lemmer; Halen om- 

 trent af samme Længde som Hoved og Krop. Halen 

 knækker let af, men erstattes ved Genvækst, ganske 

 som hos Firbenene. Skællene rundagtige, glatte, glin- 



