63 



trædende, rund, indre Fodrodsknude. Rygsiden forsynet med 

 mere eller mindre fremstaaende Vorter med tydelige Kirtel- 

 porer ; Vorterne kan være ru af sorte Smaaspidser ; undertiden 

 kan de flyde sammen til korte Volde; af saadanne findes al- 

 mindelig et bagtil konvergerende Par mellem Skuldrene og 

 en Slags „Parotide" bag hvert Øje; under denne løber en 

 Fold fra Øjet til Armen. Undersiden er glat, eller med spredte 

 Smaagryn med Hornspidser; Laarenes Underside med større 

 flade Gryn ; en Tværfold over Struben mellem Hoved og Krop. 



Rygsiden er graalig eller grønlig, med symmetrisk ordnede 

 sorte eller mørkegrønnne Pletter anbragte paa de større Vorter; 

 en mørk Stribe fra Snudespidsen til Øjet; Overlæben med 

 mørke lodrette Striber; Lemmerne med mørke Tværstriber. 

 Undersiden blaasort med hvide Prikker og mere eller mindre 

 talrige røde eller rødgule, uregelmæssige Tegninger; en stor 

 isoleret rød Plet paa den indvendige Side af Haandfladen 

 og af Fodfladen; Finger- og Taaspidser aldrig røde eller rød- 

 gule. Iris guldgul, isprængt med brunt. 



Pupillen rundagtig, men med en nedre Vinkelspids (aldrig 

 hjærtedannet som hos den sydlige Art B. pachypus). 



Hannen har en kortere Krop og stærkere Forlemmer end 

 Hunnen; den har to indre Kvækkeposer; i oppustet Stand 

 bliver Struben større end den øvrige Del af Hovedet. I Par- 

 ringstiden optræder sorte Horndannelser som en Stribe langs 

 Indersiden af Underarmen, paa den indre Haandrodsknude 

 samt paa Indersiden af de to inderste Fingre. 



Klokkefrøen er næst Løvfrøen vor mindste Springpadde 

 (Maksimallængde ca. 50 mm ), og Han og Hun er næppe syn- 

 derlig forskellige i Størrelse. Den er nærmest Dagdyr og Vand- 

 dyr; om Natten gaar den gerne paa Land for at søge Føde, 

 men sjældent ret langt borte fra Vandet; overraskes den om 

 Dagen paa Land, søger den at slippe bort til Vandet i kraftige 

 Spring, men lykkes det ikke, bøjer den Hovedet tilbage og 

 slaar Baglemmerne op over Ryggen, saa at den ildrøde Under- 

 side ses, og anstiller sig død i nogen Tid for saa igen at give 

 sig til at springe. Naar man tager den, sveder den ud af Ryg- 

 hudens Porer en hvidlig Vædske, der har den Egenskab at 

 irritere vore Slimhinder; kigger man ned i en Pose, hvori 

 man har de frisk fangede Dyr, kommer man til at nyse, og 

 Øjnene løber i Vand. I Vandet er Klokkefrøen meget livlig; 



