64 



i klart Vejr holder den meget af at flyde i Vandfladen 

 med udspilede Lemmer og kun Snude og Øjne over Vandet; 

 ved den mindste Forstyrrelse dykker den ned og skjuler sig 

 under Stene, mellem Vandplanter eller i Dyndet. Parringstiden 

 falder hos os hyppigst sidst i Maj og i Juni. Under Parringen 

 fatter Hannen Hunnen om Livet, foran Laarene. Hannens 

 Stemme høres i betydelig Afstand; den minder om den Lyd, 

 som faas ved at støde to tomme Lerkrukker mod hinanden, 

 eller om en fjærn Klokkeringen. Deraf Navnet Klokkefrø. Æggene, 

 der er de største indenlandske Springpaddeæg, ca. 2 — 3 mm i Dia- 

 meter, lægges enkeltvis eller i Smaaklumper, gerne klæbede til 

 Vandplanter; Æglægningen foregaar i flere Sæt og varer i 

 nogle Dage, hver Gang med nogle Timers Afbrydelse. Hvor 

 lang Tid Udviklingen i Almindelighed tager, er endnu næppe 

 fastslaaet; Æggets Klækning tager en Ugestid, og den nyfor- 

 vandlede Unge er 15 — 20 mm lang. Haletudsen har opadvendte 



Øjne, Aandehullet paa Bu- 

 gen; et tydeligt Sidelinie- 

 system, der viser sig som 

 Rækker af Porer: en Række 

 paa hver Side af Hovedet 

 fra Snuden over Næseboret 

 n„, ,, o / ^ * omkring Øjet og ud paa 

 Fig.45. Haletudse af Klokkefrøen (n.St.) Overlæben, hvor den ven- 



der tilbage til under Øjet ; to paa hver Side af Ryggen, begyn- 

 dende noget bag Øjet, den øverste lang, den nederste kort; 

 endelig en kort krum Linie paa hver Side af Bugen. Hale- 

 tudsen, som bliver ca. 50 mm lang, er brun ovenpaa, graahvid 

 nedenunder, Halen graalig, undertiden med smaa brune Pletter; 

 over hele Dyret et Net af fine sorte Linier, krydsende hverandre 

 under rette Vinkler. 



Klokkefrøen er nærmest en østeuropæisk Art, som ganske 

 særlig tilhører Slettelandet: i Rusland Vest for Volga, Østerrig-Un- 

 garn og Moldau, Nordtyskland, Danmark og Skaane. I Danmark 

 forekommer den pletvis rundt om paa Sjælland og Fyen, ogsaa 

 f. Eks. paa Møen, Fejø, Sprogø, Bornholm; fra Jylland har 

 Forfatteren ingen Angivelse af Findesteder. At Klokkefrøen 

 skulde være indført af Peder Oxe, er næppe sandsynligt. 



3. Tudsefrøer (Pelobatidæ). 



Skulderbæltet arcifert. Forbrystbenet lille, brusket. 

 Hvirvlerne procoele, uden Ribben; Bækkenhvirvelens 

 Tværtappe meget brede, ligner Økseblade. Tænder i 

 Overkæben og paa Ganen. Pupillen lodret. 



To Slægter (Pelodytes og Pelobates) i Europa. 



