32 



Lungehulen omtrent paa samme Sted som hos L. maxi- 

 mus), eller de er af ringe Betydning. Hos L. maximus 

 skal Penis (Fig. 18) være opsvulmet og 3—4 Gange kraftig 

 sammenbøjet i sin inderste Del, medens den hos L. cinereo- 

 niger (Fig. 20) er omtrent lige tyk overalt og indadtil 

 jævnt bøjet. Radula hos den førstnævnte er smallere og 

 Kæben kraftigere og med stærkere fremspringende Midt- 

 tand end hos den sidstnævnte. Disse Karakterer er lidet 

 udprægede og Overgange talrige. Da de to Former ogsaa 

 i Farvetegning nærmer sig til hinanden, er det et Spørgs- 



en nærmere Undersø- 

 gelse vil vise sig, at de 

 børslaas sammen til een 

 Art, saaledes at de kun 

 repræsenterer to i det 

 ydre noget forskellige 

 Former, fremkaldte ved 

 forskellig Levevis. 



12 24 25 56 57 



Pig. 22. Tænder af L. cinereo-niger, 

 X 200. Centraltænder (0), Sidetænder 

 (1, 2, 24, 25), Randtænder (56, 57). 



Der findes af L. cine- 

 reo-niger en Mængde 

 Farvevariationer. Her fra Landet kan anføres følgende: 



Bundfarven hvidlig. 



ål bus Paasch (palléscens Dumont & Mortillet ålbi- 

 cans Malm). Dyret ensfarvet hvidt med grøn- 

 ligt Anstrøg paa den bageste Del af Kroppen. 

 Skjoldet og Halsen svagt rødlige. Følerne blaa- 

 lige. Fundet paa Bornholm, 

 cinéreo-nebulosus Malm. Skjoldet graaligt; 

 dette og Rygkølen med en lysegul Tone. Paa 

 hver Side af Kroppen 2 graalige eller brune 

 Pletrækker. Fodsaalen ensfarvet hvidlig, paa 

 Siderne med et yderst svagt blaaligt Anstrøg. 



Et Eksemplar med mørke Pletrækker og 

 Skjoldranden med utydeligt afgrænsede lyse 

 Pletter er taget i Nærheden af Søllerød Sø; det 

 maa sikkert henføres til denne Varietet. 

 Bundfarven gul. 



flavéscens Westerlund. Hele Dyret ensfarvet gult. 

 Angives af Mørch at være almindelig i alle Bøge- 

 skove. 



