13 



Den bestaar overvejende af kulsur Kalk. Udvendig 

 er den beklædt med et meget tyndt Overtræk af 

 det hornagtige Stof Conchin. Denne „Skaloverhud" 

 („Epidermis" eller „Periostracum") er som oftest far- 

 vet; den gaar let af, særlig paa ældre Skaller, og disse 

 bliver da blege. Kalklaget indenfor angribes da let, og 

 Skallen faar en grubet Over- 

 flade. — Man skelner paa 

 Skallen mellem følgende Dele 

 (se Fig. 8): De enkelte Om- 

 gange i Spiralen kaldes Vin- 

 dinger; alle Vindinger til- 

 sammen, med Undtagelse af 

 den sidste (o: den sidst dan- 

 nede), benævnes Spiret (Sp). 

 De Vindinger Sneglen har, 

 naar den kryber ud af Ægget, 

 eller som den fødes med, 

 betegnes som Embryonal- 

 vindinger; disse er ofte i 

 Farve og Skulptur afvigende 

 fra de senere dannede. Den 



Aabning paa sidste Vinding, hvorigennem Dyret 

 træder ud, kaldes Mundingen eller Skalmunden. 

 Ved Beskrivelsen af Skallen tænker man sig denne 

 stillet saaledes, at Spiret vender opefter og Mun- 

 dingen nedefter og ind mod Beskueren; vender 

 Mundingen da til højre Side, kaldes Skallen højre- 

 snoet, vender den til venstre, venstresnoet. To 

 paa hinanden følgende Vindinger adskilles paa 

 Skaloverfladen ved en Linie eller en Indsænkning, 



Fig. 8. Skal af Vertigo 

 substriata, X 22. A Mun- 

 dingens Akserand, L Læbe, 

 M Mundvæg, N Navle, R 

 Mundrand, S Søm, Sp Spir, 

 Y Mundingens Yderrand ; 

 inden for denne Ganen. 



