40 



Oversigt over Arterne. 



Dyret hvidligt, graat eller lys okkerfarvet med 

 netformet eller plettet Tegning. Slimen mælke- 

 hvid. Rygkølens bageste Del danner en spids 



Vinkel med Fodsaalen 



1. A. agre sti s. 



Dyret ensfarvet, rødbrunt. Slimen (oftest) klar 

 og farveløs. Rygkølens bageste Del danner 

 en næsten ret Vinkel med Fodsaalen, saaledes 

 at Halespidsen synes brat afskaaren. 2. A. 1 ae vi s. 



1. A, agre stis Linné. Agersneglen. (Pig. 32). Kroppen 

 er bagtil noget sammentrykt, tilspidset og paa bageste Fjer- 

 dedel med en temmelig kraftig Køl; denne træder dog min- 

 dre stærkt frem, 

 da den ligesom 

 hos efterfølgende 

 Art har samme 

 Farve og Tegning 

 som den øvrige 

 Pig. 32. Agriolimax agrestis, noget forstørret, q^j ^f Ryggen og 



ikke er lys som hos Slægten Limax. Hudvorterne er 

 store, grove, men affladede; de er stillede i Rækker. Skjol- 

 det udgør mere end en Tredjedel af Dyrets Længde; for- 

 til er det afrundet, bagtil danner det en meget stump Vin- 

 kel. De koncentriske Furer er ikke dybe; de viser sig 

 utydelige og uregelmæssige ind mod Centrum, der ligger 

 noget paa højre Side over Aandehullet. Dette findes et 

 Stykke bag Midten af højre Skjoldside og er omgivet af 

 en lav, men bred, lys Vold. Nakken har 2 parallele Pu- 

 rer. Øjestilkene er godt 4 Gange saa lange som de nedre 

 Følere. — Grundfarven viser sig lysegraa eller lys okkergul, 

 sjældnere hvidlig eller rødlig. Denne Bundfarve dækkes 

 delvis af sort Pigment, der danner mørke, uregelmæssig 

 sammenflydende, „fnuggede" Pletter baade paa Skjoldet og 

 den øvrige Krop; Siderne er dog fortil ofte ufarvede, Fod- 

 saalen altid. Følerne er mørke. Det mørke Farvestof 

 har Tilbøjelighed til at koncentrere sig i Furerne mellem 

 Hudvorterne, hvorved der paa Kroppen fremkommer en 



