83 



haaret; Mundingen ret høj; Navlen temmelig 



vid (S. 96) Hy gromia hispida. 



Skallen kegleformet, svagt haaret; Mundingen 

 kun af ringe Højde, næsten udelukkende be- 

 liggende paa Skallens Underside; Navlen me- 

 get snæver (S. 100) Hygromia edéntula. 



18. Med hvælvet Spir, dannet af 6 langsomt tilta- 



gende Vindinger, af hvilke den sidste er noget 

 kantet og kun lidt bredere end næstsidste. 

 Sømmen lav og flad. 1— flere ofte kraftig far- 

 vede, mørke, brunlige Baand, der kan være 

 opløst i Pletrækker. (S. 90) Helicélla intersécta. 

 Med noget fladere Spir, dannet af trappeformet 

 afsatte og hurtigere tiltagende Vindinger; Søm- 

 men ret dyb. Vindingernes Antal som Regel 

 færre (4—5) 19. 



19. Graalig eller gullig hornfarvet, ofte fint hvid- 



spættet. Antydninger til svage, lysebrune 

 Baand findes paa Undersiden. Sidste Vinding 

 for oven med en stump Kant; Læbe mangler. 

 Skaloverfladen bærer meget smaa, fine Haar. 



(S. 91) Helicélla conspurcåta. 

 Hvidlig, kalkagtig, sædvanlig med ét brunt Midt- 

 baand, hvortil undertiden kommer flere meget 

 svage, afbrudte Baand paa Undersiden. Sid- 

 ste Vinding afrundet; Læben veludviklet. Skal- 

 overfladen uden Haar. (S. 92) H e 1 i c é 1 1 a c a n d i d u 1 a. 



20. Mundingens Yderrand omtrent parallel med 



Akseranden. Mundrand og Læbe oftest hvid 

 (Kærlighedspilen 4 — 5 mm, krummet, med 4 i 



Randen tvekløvede Korslister, se Fig. 89) 



(S. 108) Hélix horténsis. 

 Mundingens Yderrand stærkt buet og ikke paral- 

 lel med Akseranden. Mundrand og Læbe of- 

 test mørk, brunlig (Kærlighedspilen 7,5—9 mm 

 lang, lige, med 4 Korslister, der ikke er klø- 

 vede i Randen, se Fig. 91). (S. 112) Hélix nem oral i s. 



21. Skaloverfladen finere eller grovere stribet, Far- 



ven bleggul — brunlig, med 5 (eller færre) brune 

 Baand. Mundingen ægformet, kun lidt skæv. 

 Navlen helt eller omtrent helt dækket af den 

 tilbagebøjede Akserand (i sidste Tilfælde spalte- 

 formet) (S. 116) Hélix pom åtia. 



Skaloverfladen rynket, graalig eller gullig, med 

 mørkebrune, undertiden næsten sorte Baand, 

 der jævnlig afbrydes af hvidlige— lysegule, 

 zigzagformede Tværbaand eller Pletrækker. 



Munding skæv og bred. Navlen lukket 



(S. 120) Hélix aspérsa. 

 6* 



