106 



senere af Skalmundens stærkt ombøjede Akserand; 

 kuniios H. pomatia er den ikke altid helt lukket. 

 Hos den førstnævnte Gruppe (Tachea) er Mundin- 

 gen bredere end høj og Mundranden udadbøjet og 

 affladet, med en ret skarpt afsat Læbe. Akseran- 

 den er bred og omtrent lige, ofte tydelig afsat fra 

 Yderranden. Hos den sidstnævnte (Helicogena) er 

 Mundingen større, ægformet, sædvanlig højere end 

 bred, med svagere tilbagebøjet Mundrand, mindre 

 udviklet Læbe og buet, afrundet Akserand, der 

 gaar jævnt over i Yderranden. 



Skallen kan være ensfarvet, men oftest er der 

 udviklet 5 Baand paa hver Vinding. Naar man 

 tæller fra oven og nedefter, er det første og andet 

 temmelig smalt; disse kan tydelig ses paa alle 

 Vindingerne. Det tredje er noget bredere og lø- 

 ber paa næstsidste Vinding lige over Sømmen, 

 medens de to nederste (fjerde og femte), brede 

 Baand kun kan ses paa sidste Vinding. Sømmen 

 bøjer fortil ved Mundingen pludselig ned til fjerde 

 Baand. Af disse 5 Baand kan nogle mangle, eller 

 Baandene kan smelte sammen, nogle enkelte ind- 

 byrdes eller alle; derved opstaar talrige Variationer. 

 I efterfølgende Skema er opstillet de mulige 

 Baandkombinationer. Tallene 1 —5 angiver Baan- 

 dene paa sidste Vinding fra oven og nedefter. En 

 Parentes om to eller flere Tal angiver, at vedkom- 

 mende Baand er sammensmeltede, et Nul paa Tal- 

 lets Plads at det tilsvarende Baand mangler. Er 

 Forholdene mere komplicerede, kan dette ogsaa 

 udtrykkes ved Tegn; saaledes angiver 1 [(23) (45)], 



